Справа № 192/178/18
Провадження № 1-в/192/125/18
Ухвала
Іменем України
"15" лютого 2018 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції клопотання засудженого про звільнення від відбування покарання на підставі амністії,

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Дніпропетровськ, на даний час відбуває покарання в Солонянській виправній колонії № 21, засудженого вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2013 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

за участю учасників провадження:
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав, і просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році».

Представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, надав суду заяву, згідно якої просив проводити розгляд клопотання засудженого у їх відсутність (а.с. 7).

З`ясувавши думку учасників судового провадження, що з`явились, враховуючи, що згідно положень Закону України «Про амністію у 2016 році», неявка належним чином повідомленого представника виправної установи не перешкоджає розгляду клопотання, суд постановив проводити розгляд клопотання у відсутність представника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)».
Заслухавши пояснення засудженого, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , засуджений вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2013 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі (а.с. 11,12).

Крім того, ОСОБА_3 був засуджений вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2002 року, зміненого ухвалою Верховного суду України від 18 лютого 2003 року, за ч. 2 ст. 86, ч. 3 ст. 185, ст. 42 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, судимість за яким не знята та непогашена до теперішнього часу (а.с. 9).

Тобто ОСОБА_3 на даний час має дві судимості за умисні тяжкі злочини.

Згідно п. в ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» - амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Таким чином, в силу зазначеної норми та вищезазначених обставин, звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» неможливо, і тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та керуючись ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання на підставі амністії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1