Справа № 738/1833/17
№ провадження 1-в/738/429/2017
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2017 року Менський районний суд
Чеpнiгiвської областi
в складі:
судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника установи ОСОБА_5

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відеоконференції з Державною установою «Менська виправна колонія № 91» клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,

В С Т А H О В И В:
У листопаді 2017 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього пільги, передбаченої ст. 81 КК України, а саме: умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Клопотання мотивовано тим, що засуджений на даний час відбуває покарання в ДУ «Менська виправна колонія (№91)», вважає, що він став на шлях виправлення, відбув відповідну частину строку покарання, тому просить звільнити його умовно достроково від подальшого відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог засудженого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що засуджений не довів свого виправлення та перевиховання, і застосування до нього умовно дострокового звільнення від подальшого відбування покарання є передчасним.

Представник ДУ «Менська виправна колонія (№ 91)» в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що засуджений за час відбування покарання зарекомендував себе негативно, був тричі притягнутий до дисциплінарної відповідальності. На даний час не працевлаштований, намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Передбачені законодавством вимоги персоналу установи виконує під контролем, на зроблені зауваження реагує на власний розсуд.

Представник спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не прибув, але відповідно до вимог ст. 539 ч.4 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання засудженого, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши пояснення засудженого, представника установи, враховуючи думку прокурора, який вважає клопотання не обґрунтованим, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а згідно ч. 3 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше певного (зазначеного законом) строку покарання, призначеного судом.

Підставою для умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання. Хоча ст. 81 КК України не наказує враховувати при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки та ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 11.12.2013. За час перебування в Дніпропетровському СІЗО зарекомендував себе посередньо: встановлений режим утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

В Менській виправній колонії № 91 міру покарання відбуває з 14.04.2015 року, де характеризується негативно: допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, за що тричі був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. На даний час всі стягнення погашені у встановленому законом порядку. Порушень вимог, що визначають порядок і умови відбування покарання, намагається не допускати, розпорядок дня колонії виконує під контролем. Був працевлаштований робітником їдальні, поставлені завдання виконував під контролем, звільнений за власним бажанням. На даний час на виробництві установи не працевлаштований, бажання працевлаштуватись не виявляє, заяви не подавав. Залучається до виконання робіт по благоустрою установи, які виконує посередньо. Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, вимоги персоналу виконує під контролем. З представниками установи не завжди ввічливий та чемний, на зроблені зауваження реагує на власний розсуд. Відвідує заходи виховного та культурно масового характеру, реагує на них байдуже, участі в організації та проведення даних заходів не приймає.

Відповідно до вимог чинного законодавства, при розгляді питання щодо застосування до засудженого пільги, зокрема ст. 81 КК України, на якій наполягав в судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 , суд зобов`язаний звернути увагу на поведінку засудженого за весь період відбування покарання.

Судом також взято до уваги висновок Спостережної комісії Менської РДА (протокол № 62 від 18 жовтня 2017 року) про те, що застосування пільги до засудженого ОСОБА_4 у вигляді умовно дострокового звільнення від подальшого відбування покарання є передчасним.

Враховуючи вищевикладене, а також особу засудженого, який намагається бути ввічливим та тактовним з представниками адміністрації лише з метою отримання особистих благ, що свідчить про пристосовницьких характер відбування покарання, а також не бажання засудженого працювати, наявність трьох, хоч і погашених стягнень та відсутність жодного заохочення за ввесь період відбування покарання, тому суд не вбачає в поведінці засудженого динаміки, яка б свідчила про його виправлення та перевиховання та приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 не довів свого виправлення, він не готовий до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи, а тому клопотання про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання подано передчасно і задоволенню не підлягає.

На пiдставi викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же термін з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1