Справа № 727/7808/17
Провадження № 1-кп/727/73/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю учасників судового кримінального провадження:

- прокурора - ОСОБА_3

- потерпілого ОСОБА_4 в його інтересах законного представника ОСОБА_5 та представника ОСОБА_6

- захисника ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого

- неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 та його законного представника, батька ОСОБА_9

- представника служби ювенальної провенції Шевченківського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_10

- представника служби у справах дітей Чернівецької міської ради ОСОБА_11 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення Шевченківського райсуду м. Чернівці кримінальне провадження за №0001646 від 02.06.2017 року по обвинуваченню: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою; раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 355 ч.2 КК України В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений, неповнолітній ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 01 червня 2017 року, близько 16 годин 30 хвилин, перебуваючи на території парку ім. Шиллера, що розташований за адресою: м. Чернівці, вул. Київська, пред`явивши ОСОБА_12 вимогу про повернення раніше позичених грошових коштів в сумі 635 доларів США, з метою примушування ОСОБА_12 до виконання цивільно-правового зобов`язання, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наніс декілька ударів кулаком в обличчя ОСОБА_12 , чим завдав останньому фізичного болю, після чого ОСОБА_12 передав ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Айфон-5» імеі НОМЕР_1 , вартістю 8000 грн., як гарантію виконання боргового зобов`язання.

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 , будучи допитаним у присутності законного представника батька ОСОБА_9 , свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст. 355 КК України визнав повністю і в наданих суду показах не заперечував проти обставин обвинувачення за даною нормою закону.

В наданих показаннях пояснив, що його з потерпілим ОСОБА_12 познайомив ОСОБА_13 , та після спілкування з останніми, він позичив останнім кошти 1200 доларів США на придбання автомобіля. Свою частину коштів ОСОБА_13 йому повернув, а ОСОБА_12 не повертав та 01.06. 2017 року після обіду проїжджаючи на велосипеді попри парк Шиллера в м. Чернівці, він побачив ОСОБА_14 і ОСОБА_15 . Підійшовши до них виникла розмова про повернення коштів ОСОБА_12 в сумі 635 доларів США, на що останній відмовився посміхаючись з нього, після чого він наніс кулаком удар ОСОБА_16 в ліву область обличчя та ОСОБА_17 як гарантію повернення йому коштів, дав свій мобільний телефон марки «Айфон 5», який згодом він ОСОБА_12 у присутності його матері і захисника повернув. Просив застосувати до нього заходи виховного характеру без призначення йому покарання, в скоєному щиросердечно розкаявся і попросив пробачення в потерпілого.

Потерпілий, неповнолітній ОСОБА_12 у присутності законного представника, матері ОСОБА_5 та представника, захисника ОСОБА_6 під присягою у наданих показах підтвердив факт застосування насильства з боку ОСОБА_8 .

Пояснив, що він з ОСОБА_18 вирішити купити автомобіль і вони збирали кошти і частину коштів позичили в знайомого ОСОБА_19 ОСОБА_20 , останній їм дав 1200 доларів США, які він з ОСОБА_21 мали віддати пополам ОСОБА_22 . 01 червня 2017 року він зустрівшись з ОСОБА_23 пішли в парку Шиллера в м. Чернівці де розмовляли коли до них підійшов ОСОБА_24 і приєднався до розмови, в ході якої нагадав йому про повернення коштів які позичив, на що він щось відповів і ОСОБА_25 наніс йому удар кулаком в область обличчя і він йому дав телефон, ОСОБА_26 пішов, а він згодом поїхав до сестри яка відвела його до лікарні, де йому сказали про струс головного мозку; він лікувався і лікарні деякий час. В подальшому ОСОБА_25 у присутності його матері і адвоката мобільний телефон повернув.

В показах просив не призначати покарання ОСОБА_8 , останній просив в нього пробачення і він йому пробачив. Вказані покази буди підтверджені і законим представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_27 .

Свідок, неповнолітній ОСОБА_13 у присутності законного представника, батька ОСОБА_28 в судовому засіданні під присягою, суду надав показання про те, що біля 16.00 год. 01.06.2017 він разом з потерпілим ОСОБА_12 перебував на території парку ім. Шиллера в м. Чернівці, де до них підійшов ОСОБА_8 який звернувся до ОСОБА_12 з вимогою повернення грошових коштів, що він йому позичив в перших числах травня місяця і останній не вернув в сумі 635 доларів США та після того, як ОСОБА_12 відповів що нічого повертати не буде, ОСОБА_8 наніс ОСОБА_12 удар кулаком в область голови. Пояснив, що у його присутності ОСОБА_29 добровільно, сам надав ОСОБА_8 свій мобільний телефон як гарантію його виконання, а потім йому було відомо що під розписку ОСОБА_24 повернув мобільний телефон ОСОБА_16 у присутності батьків і адвоката.

Будучи допитаною в судовому засіданні, під присягою свідок ОСОБА_30 суду надавала покази про те, що станом на червень 2017 року в неї вдома у м. Чернівцях проживав її брат ОСОБА_31 . 01.06. 2017 року коли вона біля 17 годин поверталася з роботи побачила ОСОБА_17 біля під`їзду який її чекав. Вдома ОСОБА_29 їй скаржився на головну біль і біль у м`язах. На її запитання що сталося, брат відповів, що у нього в парку Шиллера по вул. Київській м. Чернівці ОСОБА_24 забрав його мобільний телефон і вдарив його. Подзвонивши до обвинуваченого, ОСОБА_8 все заперечував. Після цього, вона зателефонувала до матері ОСОБА_32 ОСОБА_33 в с. Кальніці та коли остання приїхала зустрілася з батьками ОСОБА_34 тоді ОСОБА_26 і віддав мобільний телефон і просив пробачення. Підтвердила в показах, що ОСОБА_12 перебував в лікарні, а також і те, що до неї додому приходив ОСОБА_35 і ОСОБА_24 , однак з ними вона не розмовляла.

З врахуванням наведеного, а також повного визнання своєї вини обвинуваченим, неповнолітнім ОСОБА_8 , його вина у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами наданими стороною обвинувачення в рамках наведеного вище кримінального провадження, зокрема: - витягом з кримінального провадження за №0001646 від 02.06.2017 року (т.1 а.с. 1);

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 01.06.2017 року а.с 6 т.1).

- протоколом огляду мобільного телефону марки «Айфон-5 с`імеі84930 (т.1 а.с. 23,24)

- висновком експерта № 727мл судової медичної експертизи потерпілого ОСОБА_12 , за висновками якої було установлено перебування ОСОБА_12 на стаціонарному лікуванні в відділенні хірургічної стоматології з 01.06. по 06.06.2017 р. та встановлено діагноз: забій м`яких тканин правої половини обличчя (т.1 а.с. 45-46). Факт перебування на стаціонарному лікуванні підтверджується і даними довідки Чернівецької обласної клінічної лікарні ( т.1 а.с. 47,48);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.06. 2017 року за участі потерпілого ОСОБА_12 , його законного представника ОСОБА_5 з його відеозаписом (т.1 а.с. 49 -51);

Таким чином, аналізуючи обставини та причини вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення, досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого, неповнолітнього ОСОБА_8 у вчиненні примушування до виконання цивільно-правового зобов`язання, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я, передбаченого ч.2 ст. 355 КК України, доведено в судовому засіданні та дії останнього суд вірно кваліфікує за вказаною нормою закону.

У суду немає підстав не довіряти показанням обвинуваченого ОСОБА_8 , наданим в судовому засіданні, які узгоджуються із показаннями потерпілого і свідка ОСОБА_36 , а також і з дослідженими доказами, і є такими, що здобуті в установленому законом порядку.

Суд, у відповідності з вимогами ст.ст. 65, 103 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_8 .

Отже, обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено. Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає повне визнання вини ОСОБА_8 , активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування збитків, вчинення злочину у неповнолітньому віці; відсутність претензій матеріального і морального характеру до нього з боку потерпілого, що було ОСОБА_12 підтверджено в судовому засіданні.

Судом також береться до уваги міцні соціальні зв`язки обвинуваченого зокрема наявність постійного місце проживання, позитивні характеристики з місця проживання, за місцем навчання; те, що ОСОБА_8 раніше не притягався до кримінальної відповідальності; на обліках в наркологічному диспансері і психіатричній лікарні не перебуває; висновки за результатами дослідженої в суді досудової доповіді відносно неповнолітнього ОСОБА_8 свідчать про низький рівень вчинення повторного кримінального правопорушення і можливість останнього виправитися без позбавлення його волі. Крім наведеного судом враховується, що за станом здоров`я і проведених висновків судово-психіатричного експерта № 337 від 22.07..2017 року (том 1 а.с.80) за результатами якого ОСОБА_8 ознак психічного захворювання не виявляє, він міг віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними, ознак хронічного психічного захворювання та ознак будь якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв.. має достатній рівень самоконтролю і рівень розвитку функцій саморегуляції; також суд враховує і інші обставини, які знижують ступінь суспільної небезпечності злочину, в тому числі примирення з потерпілим, що в засіданні стверджувалося обвинуваченим, який пояснив, що він просив пробачення в ОСОБА_12 і останній його пробачив; враховується щире каяття в скоєному обвинуваченого та запевнення суду про недопустимість в подальшому вчинення злочинів.

При індивідуалізації особи неповнолітнього, в порядку вимог ст. 485, 487 КПК України), суд при вирішенні питання, суд враховує і пояснення представника служби ювінальнальної провенції Шевченківського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, поведінка останнього на даний час є бездоганною.

В судовому засіданні стороною захисту, захисником ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 у присутності законного представника ОСОБА_25 було заявлено клопотання про застосування заходів виховного характеру, без призначення покарання, в рамках вимог ст. 105 КК України.

Клопотання захисника було підтримано обвинуваченим ОСОБА_37 та його законним представником, а також не заперечувалося стороною обвинувачення прокурором та потерпілим, його законним представником та представником ОСОБА_38 , а також іншими учасниками процесу.

Отже, з врахуванням доводів заявленого клопотання, а також вимог закону, зокрема того, що перед ухваленням вироку суду, необхідно обов`язково розглянути питання щодо наявності підстав для застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру. У разі обвинувачення неповнолітнього у скоєнні вперше кримінального проступку, злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості правильним вбачається застосовувати за наявності визначених законом умов примусові заходи виховного характеру….

Положення ч.1 ст.497 КПК кореспондуються з ч.1 ст.97 КК України… і суд при прийнятті рішення керується тільки ст.105 КК України. Згідно із ч.1 ст.105 КК України, суд вправі звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, за наявності сукупності таких умов: а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним; б) неповнолітній щиро розкаявся; в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття; г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.

У разі встановлення трьох попередніх умов на момент постановлення вироку, суд вправі вважати неповнолітнього таким, що не потребує застосування покарання.

Рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду, тобто… приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст.373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні) та керуючись ст.105 КК України звільняє його від покарання, без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Отже, судом в судовому засіданні установлено, що обвинуваченим вчинено злочин середньої тяжкості, в скоєному ОСОБА_8 щиросердечно розкаявся, поведінка його після скоєння злочину була бездоганною, а отже, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що є усі підстави до застосування відносно ОСОБА_8 примусових заходів виховного характеру.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 можливе без ізоляції його від суспільства.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Речові докази в рамках кримінального провадження підлягають вирішенню в порядку вимог ст. 100 КПК України; заходи кримінального забезпечення до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374, 484, КПК України, ст. 105 КК України, - суд З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 355 КК України та керуючись вимогами ст.105 КК України звільнити ОСОБА_8 від покарання, без визначення його виду і розміру.

Застосувати до ОСОБА_8 примусові заходи виховного характеру, зокрема: - застереження і передати ОСОБА_8 під нагляд батьків батька ОСОБА_9 , матері ОСОБА_39 , на строк до повноліття ОСОБА_8 .

Речовий доказ за постановою слідчого від 07.06.2017 року (т.2 а.с. 26) - мобільний телефон марки «Айфон-5 с`імеі84930, який був переданий під розписку власнику потерпілому ОСОБА_12 повернути останньому за належністю, а ДВД диск з відеозаписом слідчого експерименту від 13.06. 2017 року (т.1 а.с. 51) залишити в матеріалах кримінального провадження №0001646 від 02.06.2017 року.

Вирок суду може бути оскаржено протягом 30 діб з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці і підлягає врученню стороні обвинуваченні та стороні захисту.

Суддя ОСОБА_1