Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
03 квітня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 Секретаря судового засідання ОСОБА_4 Прокурора ОСОБА_5

Підозрюваного ОСОБА_6

Захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 23 березня 2018 року в кримінальному провадженні № 0004704, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 діб стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шахтарськ Донецької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, востаннє - вироком Рівненського міського суду від 22 грудня 2013 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання п`ять років і два місяці позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 29 січня 2016 року, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, з визначенням застави в сумі 88100 грн.

Як вбачається з клопотання, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що на порушення Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори від 15 лютого 1995 року та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03 червня 2009 року, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , протягом липня-вересня 2017 року та в грудні 2017 року незаконно збув ОСОБА_10 та ОСОБА_11 таблетки білого кольору, що містять в своєму складі заборонений в обігу наркотичний засіб бупренорфін, які отримав від невстановленої особи, що мешкає на території Івано-Франківської області, через мережу поштових переказів ТОВ Нова Пошта поштовим відправленням, про що 14 березня 2018 року ОСОБА_6 оголошено ( а. с. 10-12).

У поданій апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 , покликаючись на незаконність ухвали, доводить, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання та потребує лікування у зв`язку з наявними в нього захворюваннями, усі основні слідчі дії на даний час проведені, а слідчий та прокурор, на його думку, не довели наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника-адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, доводи прокурора щодо залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно положень ст. 5 Європейської Конвенції з прав людини ( 1995 р.) законним та обґрунтованим вважається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У рішенні Європейського Суду з прав людини ( справа "Мацнеттер проти Австрії" ) зазначено, що підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є і наявність ризиків, зокрема, вчинення обвинуваченим подальших правопорушень. При визначенні ризиків має враховуватися особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, та міжнародні контакти.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 307 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, та існує ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення з недотриманням своїх процесуальних обов`язків.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 , який дійсно має постійне місце проживання, ніде не працює і не має джерела прибутку, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжок чужого майна та злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, в тому числі, і за їх збут ( а.с. 17-18).

Після звільнення 29.01.2016 року з місць позбавлення волі, відбувши покарання за останнім вироком суду у виді п`яти років і двох місяців позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив та обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, що свідчить про схильність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень.

При апеляційному розгляді самим підозрюваним також підтверджено наведені в оскаржуваній ухвалі факти його неприбуття за викликом до слідчого без надання доказів поважності такої неявки.

За таких обставин, на думку колегії суддів, суд дотримався вимог закону і вірно прийшов до висновку про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, належним чином вмотивувавши прийняте рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали і обрання ОСОБА_6 більш мякого запобіжного заходу.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 23 березня 2018 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3