Справа № 367/6528/17
Провадження по справі № 1-в/367/688/2017
У Х В А Л А
Іменем України
11 грудня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
При секретарі ОСОБА_2 ,
з участю
прокурора ОСОБА_3 ,
представника БВК № 85 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у виїзному відкритому судовому засіданні в залі суду ДУ «Бучанська виправна колонія № 85» клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,-
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково відповідно до ст. 81 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання та просив задовольнити його, оскільки він відбув 3/4 частини призначеного йому покарання.
В судовому засіданні представник установи заперечував щодо задоволення клопотання засудженого, оскільки останній не довів свого виправлення.
Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 ..
Заслухавши думку учасників розгляду клопотання, вивчивши клопотання, матеріали особової справи на засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з таких підстав.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Іванківського районного суду Київської області від 12.08.2014 року ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, на підставі ч. 4 ст. 71 КК України призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_5 засуджений вироком Іванківського районного суду Київської області від 29.10.2014 року за ч. 2 ст. 125, ст. 70, ст. 71, ст. 72 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 7 місяців. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 04.03.2016 року засудженому було зараховано строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання з 28.11.2014 року по 01.12.2014, відповідно до ст. 72 КК України.
Згідно із довідкою начальника відділу КВСР БВК № 85 станом на 06.12.2017 року невідбута частина покарання складає 6 місяців 19 днів.
Відповідно до характеристики від 06.12.2017 року засуджений ОСОБА_5 характеризується посередньо. Також, відповідно до даної характеристики, засуджений ОСОБА_5 прибув до БВК № 85 для відбування покарання 14.12.2014 року. За час відбування покарання в БВК № 85 правила поведінки та вимоги встановленого порядку відбування покарання порушував, за що отримав 3 стягнення, які зняті та погашені у встановленому законом порядку. В установі був працевлаштований на виробництві, за сумлінну поведінку та ставлення до праці від адміністрації установи отримав 4 заохочення. Рішенням комісії БВК №85 Київської області, спостережної комісії Ірпінського міськвиконкому Київської області від 07.08.2017 року було відмовлено засудженому в поданні по умовно-достроковому звільненні, згідно ст. 81 КК України, як такому, щощ не довів свого виправлення.
Відповідно до положень ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
З матеріалів особової справи вбачається, що на момент розгляду судом клопотання засудженого, залишок не відбутого покарання засудженим складає 6 місяців 19 днів позбавлення волі, тобто засуджений на даний час відбув встановлений ст. 81 КК України строк 3/4 частини призначеного судом покарання.
Сумлінна поведінка, в розумінні ст. 81 КК України, є не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення загального рівня, сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та ін.
Сумлінне ставлення до праці, в розумінні ст. 81 КК України, є свідома участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, винахідницькі відкриття, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Як вбачається із матеріалів особової справи, засуджений за час відбування призначеного судом покарання характеризується посередньо. Також, ОСОБА_5 раніше був засуджений за злочини проти життя та здоров`я, а саме за ч. 2 ст. 121 КК України, що є тяжким злочином та звільнявся від відбування покарання умовно-достроково, але не зробивши для себе належних висновків, на шлях виправлення не став та вчинив нові, умисні злочини в період умовно-дострокового звільнення.
При вирішенні питання про застосування відносно особи умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, вирішальним фактором є не факт відбування ним встановленої частини покарання, а виправлення засудженого.
У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що поведінка засудженого протягом строку відбування покарання не може свідчити про його виправлення, оскільки позитивні зміни повинні прослідковуватися протягом всього строку відбування покарання.
За таких підстав суд дійшов висновку, що умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання буде передчасним, оскільки під час відбування покарання засуджений мав 3 стягнення, які зняті та погашені у встановленому законом порядку, однак на противагу цьому отримав лише 4 заохочення, немає позитивної характеристики, що на думку суду не свідчить про те, що засуджений встав на шлях виправлення.
З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про те, що представлених засудженим доводів є недостатньо для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, та у задоволенні його клопотання відмовляє.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 376, ст. 537, ст. 539 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання - залишити без задоволення.
Повний текст ухвали був складений, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошений 11 грудня 2017 року.
На ухвалу до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим з дня отримання копії ухвали.
Суддя: ОСОБА_1