Провадження № 11-сс/779/324/2017
Категорія ст. 309 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2017 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2017 року до підозрюваного ОСОБА_9 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 15 лютого 2018 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 доручено здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань №12.

З ухвали слідчого судді вбачається, що вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, характеризуючі дані про особу підозрюваного, що в своїй сукупності доводять наявність ризиків, які передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, захисник ОСОБА_8 , що діє в інтересах ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення слідчим суддею норм матеріального і процесуального права.

Захисник вказує на те, що заявлені прокурором в клопотанні ризики передбачені ст. 177 КПК України не знайшли свого підтвердження. Зокрема, в матеріалах кримінального провадження зафіксовано тільки наявність у потерпілого ОСОБА_10 тілесних ушкоджень без визначення ступеня їх тяжкості, а сам потерпілий відмовився від госпіталізації. Захисник вважає, що даний факт спростовує наявність підозри в скоєнні ОСОБА_9 особливо тяжкого злочину, а також те, що підозрюваний не намагався втекти з місця події, що виключає його можливість переховуватись від слідства та суду.

На думку захисника, до підозрюваного ОСОБА_9 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт.

З цих підстав, ухвалу слідчого судді захисник, просив скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В силу ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до вимог ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчим суддею встановлено, що 18.12.2017 року ОСОБА_9 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, а 19.12.2017 року йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України, останній з яких відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до ч.1 ст. 115 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Застосовуючи відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою слідчим суддею перевірено наявність в матеріалах провадження достатніх даних, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 , інкримінованих йому кримінальних правопорушень, та вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим і сумніву щодо їх достатності у суду не викликала.

Що стосується, посилання захисника, на відсутність ризиків визначених ст. 177 КПК України, то такі є не переконливими та не підтвердженими.

Слідчий суддя обґрунтовано врахував те, що ОСОБА_9 офіційно не має постійного місця роботи, у нього відсутнє джерело постійного доходу, раніше неодноразово судимий, та маючі не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості, підозрюється у вчиненні нового умисного злочину.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про доведеність слідчим та прокурором наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України, оскільки дані, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак підстави для скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст. ст. 376, 404,405, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5