Справа № 507/903/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.12.2017 року смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Троїцьке Любашівського р-ну Одеської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, раніше судимого: 17.11.2011 Кривоозерським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, в силу ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання, та остаточно призначено покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений на підставі ухвали Новобузького районного суду Миколаївської області від 27.03.2013 умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 25 діб,

в скоєні злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.395 КК України,
ВСТАНОВИВ:
30.12.2016 в денний час, точніше час досудовим розслідуванням не встановлено, переслідуючи протиправний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення майна матері ОСОБА_6 із проникненням до іншого сховища, що перебуває на території домоволодінні в АДРЕСА_1 , шляхом пошкодження запірного пристрою проник до приміщення сараю, звідки таємно викрав дриль електричну «Ритм», що була у використанні оціночною вартістю 570,00 грн., належну гр. ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму. Викрадене майно ОСОБА_4 продав, а отриманні грошові кошти витратив для своїх особистих потреб.
Продовжуючи свої злочинні дії, 30.05.2017 року близько 14 години ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні сараю, що знаходиться в домоволодінні в АДРЕСА_1 , по раптово виниклому умислу направленому на таємне викрадення чужого майна, яке належить його матері ОСОБА_6 , переслідуючи протиправний умисел та корисливий мотив, таємно викрав електричну циркулярку, з встановленим на ній кругом наждачним точильним, що були у використанні, загальною оціночною вартістю 1552.00 грн., належних гр. ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму. Викрадене майно ОСОБА_4 продав, а отриманні кошти витратив для своїх особистих потреб.
Також встановлено, що постановою Любашівського районного суду від 13.09.2016 року (далі постанова суду) відносно ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд на підставі ст. ст. 3, 5, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» (далі Закон) строком на 1 рік та застосовано наступні обмеження:
- заборонити вихід з будинку (місця проживання) з 22 години до 05 години;
- заборонити виїзд за межі Любашівського району без дозволів органів внутрішніх справ;
- заборонити відвідувати розважальні заклади в тому числі базари, а також місця які реалізують алкогольні напої (вироби)
- реєстрація в органах внутрішніх справ один раз на місяць, а саме: третю п`ятницю кожного місяця з 09:00 години до 12:00 години.
З попередженням особи, що перебуває під адміністративним наглядом, про відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, ОСОБА_4 ознайомлений, та попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 395 КК України, де поставив свій особистий підпис, також йому роз`яснено обмеження, які встановлюються адміністративним наглядом
Проте, в порушення встановлених Законом та постановою суду вимог, знаходячись по місцю свого мешкання в АДРЕСА_1 , з 13.09.2016 року до 30.04.2017 року встановлені правила адміністративного нагляду ОСОБА_4 в цілому виконував. Після чого, з 30.04.2017 ОСОБА_4 , без повідомлення та дозволу працівників поліції здійснюючих адміністративний нагляд, самовільно, без поважних причин, з метою ухилення від адміністративного нагляду, залишив місце свого проживання та виїхав за межі Любашівського району до м. Одеса Одеської області без реєстрації в місцевому органі внутрішніх справ. Виїзд ОСОБА_4 за межі постійного місця проживання здійснений самовільно, без поважних причин, з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 , винним у вчиненні протиправних дій визнав себе повністю, щиро розкаявся та розповів про обставини вчинення крадіжок, зокрема розповів, що дійсно, вночі пошкодивши запірний пристрій, зайшов сарай, звідки викрав електричну дрель, яка належить його матері ОСОБА_6 , також в травні місяці 2017 року, він перебуваючи в сараї, побачив електричну циркулярку, яка належить його матері та вкрав її. Викрадене майно продав, а гроші витратив на свої потреби. Крім того, пояснив, що відносно нього був встановлений адміністративний нагляд, але із метою ухилення від адміністративного нагляду , він залишив своє місце проживання, не повідомивши поліцію.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, згідно заяви просила кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 розглянути у її відсутність, претензій до обвинуваченого не має, просила суворо не карати.
Обвинувачений окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнав кваліфікацію своїх дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні злочину, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їм зрозуміло, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України, за ознакою таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за ч.3 ст.185 КК України, за ознакою таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням в інше сховище, вчинене повторно, а також за ст. 395 КК України за ознаками - самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
При обранні покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який негативно характеризується, проживає із матір`ю, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, перебуває на обліку в лікаря нарколога та психіатра, також суд враховує пом`якшуючі обставини, якими визнає щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину обтяжуючі обставини відсутні, а також враховує думку потерпілої, яка просила не позбавляти волі обвинуваченого.
Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 достатнім буде покарання, призначене із застосуванням ст.75 КК України, тобто із звільненням від відбування призначеного судом покарання із випробуванням. При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався. Підстав, передбачених ст.ст.176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
Засудив :
Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК, ч.3 ст.185, ст.395 КК України та призначити йому покарання:
за ч.2 ст.185 КК України - 3 роки позбавлення волі
за ч.3 ст.185 КК України 4 роки позбавлення волі
за ст.395 КК України - 6 місяців арешту.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів 4 роки позбавлення волі
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Згідно ст.100 КПК України речові докази електричну циркулярку та наждачний камінь, які згідно постанови слідчого передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Любашівського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області передати потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1