Провадження № 1-кп/537/350/2017
Справа № 537/5790/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.12.2017 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчук Полтавської області, українки, громадянки України, освіта середня спеціальна, заміжньої, офіційно не працюючої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України за таких обставин:

15.11.2017 року, близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні кафе «Ласунчик» по вул. Шевченка, 38 в м. Кременчук, під час розмови з раніше не знайомим ОСОБА_5 , у якого шляхом обману та зловживання довірою, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, який виник раптово, під приводом зателефонувати заволоділа мобільним телефоном останнього марки «Samsung Galaxy J3», чорного кольору, IMEI НОМЕР_1 , завдавши ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 2564 грн. З місця скоєння злочину зникла, викраденим розпорядилася на власний розсуд.

Своїми умисними діями, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України визнала повністю, завдана матеріальна шкода потерпілому відшкодована в повному обсязі.

Потерпілий будь яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.

14 грудня 2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. Потерпілий будь-яких претензій до обвинуваченої з приводу скоєння щодо нього злочину не має.

Також за даною угодою потерпілий та обвинувачена дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.190 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор не заперечує проти затвердженню угоди про примирення, потерпілий та обвинувачений прохають затвердити угоду.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, потерпілий та обвинувачена добровільно уклали угоду про примирення.

Крім того, суд переконався, що обвинувачена цілком розуміє положення, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачена та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України.

Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та Кримінального кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а покарання яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч.1 ст.190 КК України і відповідає вимогам чинного законодавства та особі обвинуваченої, яка на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судима, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Заслухавши думку учасників судового розгляду та враховуючи вище викладене, суд вважає за можливим затвердити угоду про примирення від 14 грудня 2017 року, укладену між потерпілим та обвинуваченою, призначивши останній міру покарання, узгоджену сторонами в угоді.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 314, 373, 374,475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 14 грудня 2017 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 грн.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1