АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0002175 за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2017 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Широке Дніпропетровської області, громадянин України, без місця реєстрації, раніше судимий, останній раз 10 грудня 2010 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 121, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць, 31 серпня 2016 року звільнений по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого у скоєні злочину та кваліфікацію його дій, просить вирок скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 , призначити покарання за ч. 2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд не врахував, що ОСОБА_9 раніше неодноразово судимий до реальної міри покарання за вчинення умисних корисливих злочинів, ніде не працює, однак є працездатним, на обліках у лікарів у зв`язку зі станом здоров`я не знаходиться, але суспільно-корисною працею не зайнятий, дітей не має, проживає без реєстрації, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

Крім того, наведені судом у вироку такі обставини, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим умисного тяжкого злочину і не впливають на пом`якшення покарання, оскільки обвинувачений визнав свою вину під тягарем безперечних доказів, зібраних органом досудового розслідування.

Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2017 року ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

За обставин, викладених у вироку, 31 липня 2017 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 знаходячись поряд з будинком № 67 по пр. Дмитра Яворницького в м. Дніпрі, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), діючи повторно, відкрито, з корисливих мотивів, розуміючи, що його дії є очевидними для потерпілого ОСОБА_11 , шляхом ривка з руки ОСОБА_12 відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Samsung Duos GT-S6102», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , вартістю 500 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_11 , після чого, утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України та доведеність його вини в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Доводи прокурора про те, що судом не були враховані усі обставини, які мають суттєве значення при призначенні покарання, суд вважає необґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Що стосується розміру призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України, то при його призначенні судом першої інстанції були в повній мірі дотримані вимоги вказаних статей кримінального закону, враховані: тяжкість скоєного обвинуваченим злочину, який відноситься згідно із ст. 12 КК України до категорії тяжких злочинів; особа винного, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий; наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також наявність судимостей за скоєння корисливих злочинів, що дає підстави суду вважати обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Та обставина, що обвинувачений раніше судимий, була врахована при кваліфікації його дій за ознакою повторності, ті обставини, що ОСОБА_7 не працює, неодружений, дітей не має, проживає без реєстрації, - зазначені у вироку суду та враховані судом першої інстанції при призначенні покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям.

В апеляційній скарзі та обвинувальному акті прокурор не вказує на наявність обставин, що обтяжують покарання, зокрема, рецидиву злочинів, а тому вони не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції.

Не заслуговують на увагу доводи прокурора щодо необґрунтованого врахування судом першої інстанції обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки зазначені обставини враховані як такі, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України. Крім того, щире каяття також вказано як обставина, що пом`якшує покарання в обвинувальному акті прокурора, отже, зазначені обставини мали місце під час судового засідання та правомірно віднесені судом до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Враховуючи, що також встановлені судом обставини щодо повернення мобільного телефону вартістю 500 гривень потерпілому, суд дійшов висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для його виправлення та не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги прокурора, вважаючи його доводи не обґрунтованими.

Отже, суд погоджується з призначеним за ч. 2 ст. 186 КК України покаранням у виді позбавлення волі строком на 4 роки, оскільки судом були враховані обставини, що пом`якшують покарання, особа обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, щиро розкаявся.

Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2017 року залишити без задоволення.
Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим з моменту отримання копії судового рішення.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4