Справа № 600/85/18
Справа № 1-кп/600/16/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2018 року Козівський районний суд Тернопільської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
законного представника потерпілого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Козова обвинувальний акт та угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань 17.01.2018 року за №0000004 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шумляни, Підгаєцького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, не депутата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, -
в с т а н о в и в:
17 січня 2018 року близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов на вулиці Грушевського в смт. Козова Козівського району Тернопільської області до неповнолітнього ОСОБА_6 , який повертався із Козівської дитячої музичної школи та почав вимагати, щоб останній продемонстрував йому свій мобільний телефон марки «Apple Iphone 6s» та навушники марки «Apple», що і зробив потерпілий, будучи наляканим. Після чого, ОСОБА_4 агресивно наказав ОСОБА_6 віддати йому мобільний телефон марки «Apple Iphone 6s», вартістю 8 820 гривень, в пластиковому чохлі, вартістю 53, 43 гривень, у якому знаходилася сім-карта оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар», вартістю 50 гривень, та навушники марки «Apple», вартістю 244, 65 гривень, після чого відкрито заволодів вищевказаними речами. Протиправні дії ОСОБА_4 були помічені іншою особою, яка, підійшовши до неповнолітнього ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , що в руках утримував протиправно здобуті речі - телефон марки «Apple Iphone 6s» та навушники до нього марки «Apple», забрала у останнього ці речі. Не маючи можливості розпорядитися викраденим та не змігши довести свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна до кінця з причини, що не залежали від його волі, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна, грабежі - злочин, який передбачений ч.2 ст.15, ч.1 ст. 186 КК України

05 лютого 2018 року між підозрюваним ОСОБА_4 та законним представником неповнолітнього, потерпілого ОСОБА_6 матері ОСОБА_7 на підставі ст. ст. 468, 469, 471, 473, 476 КПК України було укладено угоду про примирення, за умовами якої підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вказаному в угоді діянні і зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. При цьому ОСОБА_4 , законному представнику неповнолітнього, потерпілого ОСОБА_7 , неповнолітньому, потерпілому ОСОБА_6 , в угоді роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.
В судовому засіданні сторони судового провадження підтримали угоду про примирення. Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та щиро розкаявся.
Законний представник неповнолітнього, потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , в судовому засіданні підтвердила, що жодних претензій до обвинуваченого не має.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що не вбачає підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення.
Розглядаючи у відповідності до п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що дії які інкримінуються ОСОБА_4 дійсно мали місце та були скоєні ним, тобто він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України, а законний представник неповнолітнього, потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 також цілком розуміє наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди між ОСОБА_4 та законним представником неповнолітнього, потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови укладеної угоди між потерпілим та підозрюваним не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах, встановлених санкцією частини 1 статті 186 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини що пом`якшують покарання - щире каяття. Угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між обвинуваченим ОСОБА_4 та законним представник неповнолітнього, потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства, а тому така угода може бути затверджена судом.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про осіб обвинувачених.
Зокрема, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття і активне сприяння в розкриттю злочину.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.
Відтак, узгоджена міра покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень є достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення укладеної між ОСОБА_4 та законним представником неповнолітнього, потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України суд, -
у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та законним представником неповнолітнього, потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 від 05 лютого 2018 року у смт. Козова.
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази: мобільний телефон марки «Apple Iphone 6s» із навушниками та стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку «Київстар які перебувають на відповідальному зберіганні у законного представника неповнолітнього матері ОСОБА_7 повернути неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 , як власнику.
На підставі ч.2 ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 858,00 грн. (вісімсот п"ятдесят вісім) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Тернопільської області через Козівський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1