Справа № 481/611/16-к Провадження № 1-кп/478/4/2018

В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
19.04.2018 року Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді? ОСОБА_1 ,
при секретарі? ОСОБА_2 ,
прокурора? ОСОБА_3 ,
обвинуваченого : ОСОБА_4 ,
захисника : ОСОБА_5 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,
12.04.2016 року близько 00.10 години, точного часу під час судового розгляду встановити не представилось, ОСОБА_4 перебуваючи біля житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , побачивши ОСОБА_6 , яка знаходилася біля вищевказаного домоволодіння, вирішив здійснити розбійний напад з метою заволодіння її майном.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, ОСОБА_4 , підійшовши зі спини до ОСОБА_6 , намагався застосувати електрошокер відносно останньої. ОСОБА_6 , почувши звук електричного струму, повернулась до ОСОБА_4 обличчям та вибила рукою даний пристрій з руки ОСОБА_4 . Після цього, ОСОБА_4 лівою рукою схопив ОСОБА_6 за праву руку та умисно наніс їй один удар кулаком в область обличчя, від якого остання, втративши рівновагу, впала на землю. Підійшовши до ОСОБА_6 , яка перебувала на землі в положенні лежачи на лівому боці, ОСОБА_4 наніс останній ще не менше 5 ударів в область обличчя. Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, поєднане із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, ОСОБА_4 відкрито заволодів мобільним телефоном марки "Samsung SM G 531 H ZWD", який випав з рук потерпілої в момент нанесення їй ударів та знаходився на землі, та зірвав з шиї ОСОБА_6 золотий ланцюжок із золотим кулоном на ньому. В подальшому ОСОБА_4 зник з місця події в невідомому напрямку та розпорядився вище вказаним майном на власний розсуд.
Власними злочинним діями ОСОБА_4 під час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення заподіяв ОСОБА_6 тілесних ушкоджень у вигляді: перелому кісток носу зі зміщенням кісних уламків; викривлення носової перегородки; по одному синцю на нижніх повіках обох очей; садна в області лівого ліктьового суглобу; численних саден в області обох колінних суглобів; в області тильної сторони поверхні лівої кисті; по всій зовнішньо бічній поверхні лівого стегна, голені та голеностопного суглобу; в області тильної поверхні стоп. Вказані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Даним кримінальним правопорушенням ОСОБА_6 були завдані матеріальні збитки на суму близько 28 884 (двадцять вісім тисяч вісімсот вісімдесят чотири) гривні, які відшкодовані частково, шляхом поверення мобільного телефону Sаmsung SМ-G531 Н ZWD», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 під зберігальну розписку.
Під час судового розгляду до суду надано угода між сторонами кримінального провадження: прокурором ОСОБА_3 (з письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 ) та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 , згідно якої дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 187 КК України, а також щодо міри покарання, яку повинен понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 187 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. На підставі п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоди про визнання винуватості від 19.04.2018 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 . Зазначив, що потерпіла у кримінальному провадженні надала згоду в порядку ч.4 ст. 469 КПК України на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні ним злочину за ч. 1 ст. 187 КК України визнав в повному обсязі, в содіяном розкаявся .Обвинувачений в судовому засіданні пояснив, що обставини кримінального провадження, кваліфікацію своїх дій не оспорює, щиро кається у вчиненому, підтвердив, що укладення ним угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалося, просив суд затвердити угоди про визнання винуватості між ним та прокурором.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні вважала, що угода підлягає затвердженню. При цьому, зазначила, що при укладанні угод права її підзахисного були додержані, відповідні положення КПК України щодо наслідків укладення угоди роз`яснені, будь-якого впливу для її укладання на її підзахисного не чинилося.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про час і місце слухання саправи повідомлялася судом належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю а також заяву, в який підтвердила, що надала письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні і її затвердження в судовому засіданні, з мірою покарання обвинуваченому ОСОБА_4 зазначеної в угоді згодна, претензій не має.
Суд вислухавши думку сторін по справі, оглянувши матеріали справи приходить до наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України , якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості згідно ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
Відповідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди на укладання ними угоди.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачено ч. 1 ст. 187 КК України, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) і який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином і потерпіла ОСОБА_6 надала письмову згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, те, що він в змозі виконати умови угоди в повному обсязі, а також розуміє інші заходи, які будуть застосовані відносно нього у разі затвердження угоди про визнання винуватості, щиро кається у скоєному, за місцем мешкання характеризується посередньо, активно сприяв розкриттю злочину.
Допитавши обвинуваченого, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, відносно нього не застосовувалося будь-якого насильства, примусу, погроз, угода не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України , не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений ОСОБА_4 в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винуватим в скоєні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 187 КК України.
Заслухавши думку учасників судового розгляду та враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 19.04.2018 року, укладену між прокурором (з письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 ) та обвинуваченим , та призначити останньому міру покарання, узгоджену сторонами в угоді.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.
Керуючись ст. ст. 314, 371, 373-374,474, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 19.04.2018 року між прокурором (з письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 ) та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 ( один ) рік.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення на підставі ст. 394 КПК України.
Суддя: