У Х В А Л А
Іменем України
25 жовтня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000189 від 09 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України,

ВСТАНОВИВ:
24 жовтня 2017 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000189 від 09 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, про накладення на грошові кошти ТОВ «Зернопромопт», що знаходяться на банківських рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , відкритих в ПАТ КБ «Приватбанк» та видаткові операції по цих рахунках, за виключенням операцій зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) ТОВ «Зернопромопт».

Клопотання мотивоване тим, що Генеральною прокуратурою України здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000189 від 09 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, у період з 29.10.2015 року по 25.09.2017 року, невстановленими особами, використовуючи реквізити та банківські рахунки ТОВ «ПАПАЯ», ТОВ «Дорлідер», ТОВ «Фокс Маркет Компанія», ТОВ «Некет Груп Сервіс», ТОВ «Картель Альянс», ТОВ «Голден-Юг», ТОВ «Премиум Люкс ЛТД», ТОВ «Южстиль», ТОВ «Укргнанд 1», ТОВ «Альтрон Компані», ТОВ «Південь Інвест Трейд», ТОВ «Зернопромопт» сприяли в ухиленні від сплати податків підприємствам реального сектору економіки в особливо великих розмірах.

Держфінмоніторингом прийняте рішення про зупинення вказаних фінансових операцій на загальну суму 8 млн. грн.

Згідно змісту даних узагальнених матеріалів Держфінмоніторингу, виявлено схему з спробою зняття готівкових коштів з рахунків зазначених вище товариств, у тому числі ТОВ «Зернопромопт».

Сукупність вищевказаних даних, свідчить про обґрунтовані підозри вважати вчинення невстановленими особами фінансових операцій від імені зазначених вище підприємств за заздалегідь спланованою злочинною схемою, як такі, що сприяли в ухиленні від сплати податків підприємствам реального сектору економіки, маскували та приховували незаконного переміщення і вивід грошових коштів в особливо великих розмірах.

А тому, з метою збереження речових доказів, є необхідність накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Зернопромопт», що знаходяться на банківських рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , відкритих в ПАТ КБ «Приватбанк» та видаткові операції по цих рахунках, за виключенням операцій зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) ТОВ «Зернопромопт».

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому та просив задовольнити його.

Враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання в силу положень ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення прокурора, прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ст. 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Зі змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження № 0000189 від 09 жовтня 2017 року убачається, що досудове розслідування у ньому здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.

При цьому, прокурор у клопотанні просить накласти арешт на грошові кошти ТОВ «Зернопромопт», що знаходяться на банківських рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , відкритих в ПАТ КБ «Приватбанк» та видаткові операції по цих рахунках, за виключенням операцій зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) ТОВ «Зернопромопт», з метою забезпечення збереження речових доказів.
Чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.
Разом з тим, аналіз наданих в розпорядження слідчого судді матеріалів, свідчить про те, що прокурором не доведено правових підстав для арешту зазначених вище рахунків, можливість використання їх як доказу в кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися у клопотанні прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Так, прокурор порушуючи питання про накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Зернопромопт», що знаходяться на банківських рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , відкритих в ПАТ КБ «Приватбанк» та видаткові операції по цих рахунках, за виключенням операцій зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) ТОВ «Зернопромопт», не довів, що це майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, скільки ним не надано даних, які б давали підстави вважати, що грошові кошти на згаданих рахунках були об`єктом кримінального правопорушення, набуті внаслідок злочинних дій, або були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Хоча прокурор, звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів, однак при цьому, в наявних у слідчого судді матеріалах клопотання відсутня постанова про визнання речовими доказами грошових коштів на зазначених вище рахунках ТОВ «Зернопромопт».

Відсутність постанови про визнання речовими доказами, як окремого процесуального документа, який фіксує висновок прокурора про набуття майном статусу речового доказу та мотиви з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу.

Слід також звернути увагу й на те, що з дослівного викладу відомостей внесені до ЄРДР убачається: «Невстановлені особи в період з 29.10.2015 по 25.09.2017 на території м. Миколаєва та Миколаївської області сприяли службовим особам підприємств реального сектору економіки в умисному ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах за допомогою підконтрольних підприємств з ознаками «фіктивності», а саме: ТОВ «Зернопромопт» та інші… », однак відомості щодо службових осіб ТОВ «Зернопромопт» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 205 КК України, тобто за ознаками фіктивного підприємництва до ЄРДР в рамках кримінального провадження № 0000189 не внесено.

Так, враховуючи, положення ч. 1 ст. 214 КПК України, з якої вбачається обов`язок слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР та аналізуючи відомості, які внесені до ЄРДР у межах кримінального провадження №0000189 від 09 жовтня 2017 року, слідчий суддя приходить до висновку, про те, що оскільки слідчим або ж прокурором відповідні відомості щодо причетності, зокрема, зазначеного товариства не внесені до ЄРДР, то відповідно вони слідчим, прокурором отримані та встановлені не були. В противному випадку відповідні відомості мали б бути внесені до ЄРДР.

Таким чином, в розпорядження слідчого судді не надано достатніх даних на підтвердження необхідності накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Зернопромопт», що знаходяться на банківських рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , відкритих в ПАТ КБ «Приватбанк».

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість та недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Відмовити прокурору відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000189 від 09 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя