Справа № 573/469/18
Провадження №1-кп/573/67/18
В И Р О К
іменем України

11 квітня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопілля кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 06 березня 2018 року за № 0000100 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Товста Білопільського району Сумської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта вища, не працюючого, одруженого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інвалід, раніше не судимого

за ч. 1 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
05 березня 2018 року близько 13.00 години ОСОБА_4 перебував разом з ОСОБА_5 у приміщенні літньої кухні домогосподарства ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де між ними виникла словесна сварка, у ході якої у нього виник злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 ударив 1 раз кулаком лівої руки в область голови ОСОБА_5 , після чого припинив свої протиправні дії.

У результаті протиправних дій ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця з припухлістю в ділянці лівого крила носа, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 50 від 15 березня 2018 року, відносяться до категорії Легких тілесних ушкоджень. Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій у вигляді завдання тілесних ушкоджень потерпілому та бажав їх настання, тобто вчинив злочин з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, дав покази, які відповідають фактичним обставинам, викладеним в обвинувальному акті та описовій частині вироку, зокрема пояснив, що 05 березня 2018 року близько 13.00 години він перебував разом з ОСОБА_5 у приміщенні літньої кухні домогосподарства його матері ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 . Оскільки між ним та його племінником ОСОБА_5 існують неприязні родинні відносини, то він не стримався і наніс 1 удар кулаком лівої руки в область голови ОСОБА_5 . У вчиненому розкаюється.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій. Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку суду, доведена повністю.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків.

Суд також враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інвалід, не працюючий, за місцем проживання характеризується задовільно, компрометуючі матеріали відсутні (а. с. 24-28 ).

Потерпілий ОСОБА_5 претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_4 не має, про що надав суду відповідну заяву (а. с. 29 ).

Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 у судовому засіданні не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, з урахуванням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого.
Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, що пом`якшують відповідальність, з урахуванням особи винного, його відношення до скоєного, суд вважає, що за вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статті, по якій кваліфіковані дії обвинуваченого у виді штрафу.

На переконання суду, призначене покарання достатнє для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 , відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Під час досудового розслідування та судового провадження запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді штрафу на користь держави в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя