АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 658/1727/17 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/95/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 286 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2018 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_7 на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 19 жовтня 2017 року щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Вірменія, громадянина України, зареєстрованого:АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні не обраний.
Вирішено питання про судові витрати.
Вироком суду встановлено, що ОСОБА_8 22 жовтня 2016 року близько 17 год. 35 хв., керуючи технічно справним службовим автомобілем марки «Volkwagen LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Каховка-Скадовськ, поблизу с.Чорнянка Каховського району, виконуючи виїзд з другорядної дороги на головну дорогу, в порушенням вимог п.2.3б, 12.3, 16.11 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожньої обстановки та не надав перевагу у русі автомобілю «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснив зіткнення з вказаним автомобілем. В результаті дорожньо-транспортної події пасажиру автомобіля марки «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості, за критерієм тривалості розладу здоров`я у вигляді закритого перелому дистального епіфіза правої променевої кістки, закритого перелому правої ліктьової кістки, закритого перелому дистального епіфіза лівої променевої кістки.
Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Херсонської області просить вирок змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у вигляді штрафу у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 4250 грн. на підставі п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Фактичні обставини кримінального провадження та доведеність винуватості ОСОБА_8 не оспорює.
Вказує, що обвинувачений на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» вже був пенсіонером за віком, що враховано судом при призначенні покарання. Проте, суд не з`ясував питання про можливість застосування відносно обвинуваченого акту амністії, чим неправильно застосував закону УКраїни про криімнальну відповдіальність, що є підставою для зміни рішення.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримали апеляційну скаргу прокурора, пояснення обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Висновки суду про доведеність винуватості у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених і викладених у вироку обставин , кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст.286 КК України , вид та міру призначеного ОСОБА_8 покарання в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються, а тому вирок в цій частині колегією суддів не переглядається.
Як видно із змісту апеляційної скарги, прокурор посилається на те, що суд безпідставно не застосував до обвинуваченого Закон України « Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також за ініціативою обвинуваченого чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Амністія застосовується на підставі згоди особи в усній чи письмовій формі з обов`язковим зазначенням цього в журналі судового засідання.
Як вбачається з матеріалів провадження, під час судового розгляду в суді першої інстанції ані прокурор, ані обвинувачений, не заявляли клопотань про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році». Тому доводи апеляційної скарги про те, що суд, ухвалюючи вирок, порушив вимоги Закону України про кримінальну відповідальність є безпідставними, оскільки суд за власною ініціативою не має ініціювати вирішення питання звільнення особи від відбування призначеного покарання за амністією.
Враховуючи , що за відсутності заяви прокурора чи обвинуваченого про застосування акту амністію суд не мав правових підстав звільняти обвинуваченого від відбування призначеного йому покарання, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни оскаржуваного вироку , як про те просить апелянт.
За таких обставин , висловлене в апеляційній скарзі прохання звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання за амністією, колегія суддів розцінює як клопотання подане стороною обвинувачення на стадії апеляційного розгляду.
До суду апеляційної інстанції від ОСОБА_8 надійшла письмова заява про застосування до нього амністії із проханням проводити розгляд за його відсутності.
Відповідно до положень п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
ОСОБА_8 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», а саме 07.09.2017 року, досяг пенсійного віку , а тому на підставі п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» він може бути звільнений від відбування призначеного йому за даним вироком основного покарання.
З огляду на те, що і апелянт в апеляційній скарзі просить звільнити ОСОБА_8 на підставі акту амністії від відбування лише основного покарання у вигляді штрафу у розмірі 4250 грн. і про те ж саме просить і ОСОБА_8 у поданій до апеляційного суду заяві, колегія суддів приходить до висновку про те, що ОСОБА_8 має бути звільнений від відбування основного покарання, як про те зазначено у заявах сторони обвинувачення та самого обвинуваченого і не вирішує питання і не вирішує питання про звільнення його від додаткового покарання за відсутності відповідного клопотання.
Апеляційну скаргу , з огляду на викладене, належить задовольнити частково .
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_11 задовольнити частково.
Вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 19 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.
ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного за цим вироком покарання за ч.1 ст.286 КК України у вигляді штрафу в розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 4250 грн. на підставі п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і з цього часу протягом 3-х місяців може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду.
Судді: (три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Копія вірна, ухвала набирає законної сили 06.02.2018 року

Суддя: ОСОБА_2