Справа № 466/475/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/832/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №466/475/17, з участю
прокурора ОСОБА_6
за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 27 червня 2017 року,

встановила:
Цією ухвалою, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0005689 від 29.12.2016 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України повернуто прокурору Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 ..

Суддя прийшов до такого висновку з тих підстав, що в обвинувальному акті відсутні відомості про місце проживання обвинуваченого ОСОБА_8 .. Таке порушення вимог кримінального процесуального закону перешкоджає суду провести підготовче судове засідання та призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Дану ухвалу оскаржено прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , який просить скасувати таку у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального процесуального законодавства України та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що підставою для постановлення такої ухвали стала невідповідність, на думку суду, обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, зокрема, щодо не встановлення органом досудового слідства адреси проживання обвинуваченого.

В ухвалі суд зазначив, що встановлення місця проживання обвинуваченого ОСОБА_8 не є можливим, оскільки для цього необхідно провести слідчі дії, що відноситься до обов`язків органу досудового розслідування.

Зазначене вище твердження суду не відповідає дійсності, оскільки органом досудового слідства належним чином було встановлено, що ОСОБА_8 є особою без постійного місця проживання та реєстрації.

Водночас, згідно з ч.8 ст.223 КПК України, слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених частиною третьою ст.333 цього Кодексу. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази недопустимими.

За вказаних вище обставин, при постановленні ухвали про повернення обвинувального акта прокурору, судом не взято до уваги вимог КПК України та листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до КПК України», і прийнято судове рішення, яке не може бути виконано, оскільки прокурор фактично позбавлений можливості проводити будь-які слідчі (розшукові) дії після повернення йому обвинувального акта за відсутності в ухвалі суду доручення (вказівки) на їх проведення.

Окрім того, обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні скеровано до суду з угодою про примирення укладеною між потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_8 з іншої.

Однак суд прийняв рішення про повернення обвинувального акту прокурору без вирішення питання щодо затвердження чи відмови в затвердженні угоди та у відсутності потерпілих, які є сторонами угоди, що суперечить вимогам КПК України.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, відповідно до п.2 ч.1 ст.409 КПК України, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Як вбачається з змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні №0005689 від 29.12.2016 року, такий фактично містить всі необхідні відомості, передбачені ст.291 КПК України. Покликання в ухвалі суду на те, що в такому не зазначено місце проживання обвинуваченого, не відповідає фактичним обставинам. В анкетних даних ОСОБА_8 , зазначено що він без визначеного місця проживання. Повернення з цієї підстави обвинувального висновку прокурору не ґрунтується на законі та не може бути усунено органами досудового розслідування, оскільки на цій стадії неможливо проводити будь-які слідчі дії.

На думку колегії суддів, суду слід керуватися положеннями ст.335 КПК України, оскільки ОСОБА_8 , як обвинувачений, фактично ухиляється від суду.

Прийняте судом рішення в підготовчому засіданні, виходячи з вимог кримінального процесуального законодавства, є необґрунтованим, а тому ухвала про повернення обвинувального акту прокурору підлягає скасуванню.

Виходячи з цього апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 слід задоволити.

Матеріали ж кримінального провадження №0005689 від 29.12.2016 року необхідно повернути Шевченківськму районному суду м.Львова для розгляду, з стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,

постановила:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задоволити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 27 червня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0005689 від 29.12.2016 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України повернуто прокурору Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акту щодо ОСОБА_8 з підготовчого судового засідання в Шевченківськму районному суді м.Львова.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4