пр. № 1-кп/759/250/17 ун. № 759/2393/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за обвинуваченням згідно з обвинувальним актом

ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в Узбекистані, українка, гр-ка України, освіта вища, не одружена, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судима, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

сторони: прокурор ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_6 , захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , інші учасники: потерпілий ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що 14 листопада 2013 року до неї, коли вона перебувала на своєму робочому місці у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , звернувся ОСОБА_5 , який мав намір замовити меблі. Діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення шляхом обману ОСОБА_6 , вислухавши побажання ОСОБА_9 , розробила для нього ескіз майбутніх меблів, хоча вирішила замовлення не виконувати, а сплачені ним кошти привласнити. Продовжуючи свої дії, направлені на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_9 , вона назвала вартість виконання робіт в сумі 12 700 грн. та повідомила про необхідність завдатку, запевнивши потерпілого, що меблі будуть виготовлені та поставлені в термін 60 діб. З метою надання своїм злочинним діям законного вигляду, ОСОБА_6 склала і підписала договір № 14.11.13 від 14 листопада 2013 року, не маючи на меті виконувати його умови, який ОСОБА_5 , будучи введеним в оману, підписав, після чого передав ОСОБА_10 як завдаток грошові кошти в сумі 12 700 грн., якими вона у такій спосіб шляхом обману повторно заволоділа та розпорядилася на власний розсуд.

Під час судового розгляду надійшло клопотання ОСОБА_11 про її звільнення від кримінальної відповідальності в межах даного провадження на підставі ст. 49 КК України.

ОСОБА_6 після роз`яснення їй суті обвинувачення та наслідків задоволення її клопотання, наведених фактичних обставин своїх взаємовідносин з гр-ном ОСОБА_12 не оспорювала і підтримала заявлене клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, подавши з цього приводу письмову заяву.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти закриття даного провадження з підстав, які вказані у клопотанні обвинуваченої, захисників, які підтримали заявлене клопотання, проаналізувавши останнє, вивчивши матеріали провадження, суд вважає, що вказане клопотання обвинуваченої підлягає задоволенню, а справа щодо неї закриттю з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, виходячи з такого.

Органи досудового розслідування і прокурор в суді вважали за необхідне кваліфікувати встановленні вище дії ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 190 КК через кваліфікуючу ознаку повторності.

Разом з тим, правові підстави для такої кваліфікації дій обвинуваченої, виходячи з правил, передбачених ч. ч. 1-3 ст. 32 КК України, очевидно відсутні. За змістом ч. 4 ст. 32 КК України повторність відсутня, якщо за раніше вчинений злочин особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом, або якщо судимість за цей злочин було погашено або знято. Відтак відсутність судимості усуває саму можливість кваліфікувати дії обвинуваченої за ознакою повторності.

Згідно з вимогами ч. ч. 1 та 2 ст. 88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості. Судимість має правове значення у разі вчинення нового злочину, а також в інших випадках, передбачених законами України. Під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано належного та допустимого доказу того, що ОСОБА_6 має судимість, яка мала б правим наслідком кваліфікацію її вище описаних дій за ознакою повторності.

За таких обставин, керуючись правилами ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення, суд виключає з висунутого ОСОБА_11 обвинувачення таку кваліфікуючу ознаку як повторність, у зв`язку з чим вважає за необхідне її дії перекваліфікувати з ч. 2 ст. 190 на ч. 1 ст. 190 КК України.

Отже, діяння, у вчиненні якого з урахуванням наведеного вище звинувачено ОСОБА_13 , містить ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто невеликої тяжкості (ст. 12 КК), за який передбачене покарання у виді обмеження волі і з моменту вчинення якого минуло три роки.

Згідно з правилами п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у разі вчинення злочину невеликої тяжкості особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Шляхом дослідження матеріалів провадження судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє характер підозри та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 190 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченої, а відтак діяння, яке поставлено їй у провину отримало правильну кримінально-правову оцінку.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягала на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 49 КК України.

Таким чином, оскільки визначені кримінальним законом (п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України) умови виконано та їх правдивість ні в кого зі сторін провадження не викликає сумнівів, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення вказаного вище клопотання і звільнення ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, ч. 4 ст. 286, 288, 350, 369-372, 376 КПК України

У Х В А Л И В:
Клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності в межах даного судового провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України - задовольнити.

Дане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 (внесене до ЄДРДР № 0005968 від 11 липня 2014 року за ч. 2 ст. 190 КК України), на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України закрити, а ОСОБА_14 звільнити від кримінальної відповідальності.

Заходи забезпечення в межах даного кримінального провадження після набрання ухвалою законної сили скасувати.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва до Апеляційного суду міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ ОСОБА_15