Справа № 364/479/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/966/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 01.11.2017

УХВАЛА
Іменем України
01 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Володарського районного суду Київської області від 20 червня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Азербайджанської республіки Ленінського району м. Баку, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі,на підставі ст.75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього у порядку ст.76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації по місцю проживання,

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком ОСОБА_7 восени 2016 року, точної дати слідством не встановлено, пішов на відстійники цукрового заводу, що в с. Городище-Пустоварівське Володарського району Київської області, де, переслідуючи мету незаконного виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, підійшов до рослин коноплі та руками від`єднав від стовбурів рослин коноплі фрагменти стебел з листям, верхівками та суцвіттям, чим незаконно придбав наркотичний засіб, який в подальшому помістив до кишень штанів, в які був одягнений. В подальшому придбаний наркотичний засіб обвинувачений ОСОБА_7 переніс до свого місця проживання в АДРЕСА_1 та залишив на дерев`яній балці сарайного приміщення для висушування.

Дочекавшись висихання вказаного наркотичного засобу, обвинувачений ОСОБА_7 дістав з сарайного приміщення рослини з листям, верхівками та суцвіттям та подрібнив їх, перетерши руками на листок газетного паперу, чим незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, та помістив його до дерев`яної коробки, яка знаходилась у веранді житлового будинку, для подальшого вживання шляхом паління.

29 березня 2017 року, на підставі ухвали слідчого судді, працівниками поліції, проведено обшук в житлі, господарських спорудах та будівлях, по АДРЕСА_1 за фактичним місцем проживання ОСОБА_7 , під час проведення якого обвинуваченим було добровільно видано наступне: газетний згорток, в середині якого знаходилась грубо подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору, зовні схожа на рослини коноплі, яка за висновком експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом вагою в перерахунку на суху речовину 15,62 г.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ст.75 КК України звільнити від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,на підставі ст.76 КК України покласти на засудженого обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор посилається на порушення вимог ст.76 КК України, оскільки суд першої інстанції не поклав на ОСОБА_7 обов`язок, передбачений п.2 ч.1 ст.76 КК України, щодо повідомлення уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, який є обов`язковим.

Заслухавши доповідь судді, прокурора та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Правильність встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення, доведеність винуватості ОСОБА_7 у висунутому йому обвинуваченні, сторонами у апеляційному порядку не оскаржується, а тому не є предметом розгляду апеляційного суду.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом призначено з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Також суд прийшов до вірного висновку про можливість звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням у порядку ст.75 КК України.

Проте, доводи апеляційної скарги прокурора про порушення судом першої інстанції вимог ст.76 КК України при покладенні на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених вказаною нормою кримінального закону, при звільненні їх від відбування покарання з випробуванням є слушними.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Аналіз положень ч.1 ст.76 КК України свідчить про імперативний характер зазначеної норми кримінального закону, що означає його обов`язкове застосування у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону не дотримався та при звільненні ОСОБА_7 від відбування призначеного вироком суду покарання на підставі ст.75 КК України поклав на обвинуваченого лише один обов`язок з двох, визначених ч.1 ст.76 КК України як обов`язкові, що призвело до прийняття рішення, яке в цій частині не відповідає вимогам ст.370 КПК України.

Допущене порушення свідчить про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, та є підставою для зміни вироку Володарського районного суду Київської області від 20 червня 2017 року, відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України.

Також, колегія суддів вважає, що покладення на обвинуваченого ОСОБА_7 одного обов`язку, передбаченого ст.76 КК України, не погіршує його становища, так як не тягне за собою необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення, збільшення обсягу обвинувачення чи необхідності застосування більш суворого покарання, а також не свідчить про неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання відповідно до ст.75 КК України. Покладення на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, які визначені вказаною нормою кримінального закону як обов`язкові, лише сприяє реалізації уповноваженим органом з питань пробації своїх повноважень щодо нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок щодо ОСОБА_7 у частині застосування ст.76 КК України підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Вирок Володарського районного суду Київської області від 20 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 у частині застосування ст.76 КК України змінити.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок Володарського районного суду Київської області від 20 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя: Суддя: Суддя: