АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1430/17 Справа № 187/254/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 01.12.2016 року за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції, прокурора Петриківського відділу Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_11 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року, ухвалений стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області, українця, освіта середня спеціальна, військовозобов`язаного, одруженого, не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року ОСОБА_7 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 місяців арешту. Стягнуто з ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 19478,68 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 24478,68 грн. на користь ОСОБА_10 .
Судом першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 24.12.2016 року приблизно о 01 годині, перебуваючи в центрі с. Іванівка Петриківського району Дніпропетровської області в стані алкогольного сп`яніння, поблизу приміщення кафе-бару, маючи умисел спрямований на умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс не менше 9 ударів кулаками правої та лівої руки в область голови та обличчя ОСОБА_10 заподіявши тим самим йому тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Продовжуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 , схватив ОСОБА_10 лівою рукою за верхній одяг та кулаком правої руки наніс йому один удар у район губи зліва заподівши тим самим травматичний повний відлом коронок 1-х зубів на верхній щелепі, травматичний скал 7 зуба на нижній щелепі ліворуч, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисником обвинуваченого та прокурором подані апеляційні скарги, в яких захисник обвинуваченого просить вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 31.05.2017 року скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 200 годин громадських робіт. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 від 04.04.2017 року залишити без задоволення. Уточнений цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 від 31.05.2017 року про стягнення матеріальних збитків у розмірі 160,38 грн. задовольнити; прокурор просить оскаржуваний вирок змінити. У мотивувальній частині встановити посилання на Закон України про кримінальну відповідальність при вирішенні питань про обставини, що пом`якшують покарання. У резолютивній частині вироку: вирішити питання про процесуальні витрати, зазначивши про їх відсутність, та вказати строк, з якого засуджений почне відбувати покарання, а саме після спливу 30 днів на апеляційне оскарження та набрання вироком законної сили.

В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що обвинувальний вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 винесено незаконно та необґрунтовано, у зв`язку з чим він підлягає скасуванню. Вказує, що під час призначення покарання у вигляді арешту судом першої інстанції не враховано, що злочин відноситься до категорії нетяжких злочинів, обвинувачений ОСОБА_7 по місцю проживання та колишнього місця роботи характеризується задовільно, одружений, має неповнолітню дитину 2016 року народження, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є єдиною особою, яка забезпечує власну сім`ю, оскільки дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Судом першої інстанції належним чином не обґрунтовані підстави застосування покарання саме у вигляді арешту строком на 3 місяці, оскільки санкція ч. 2 ст. 125 КК України є альтернативною. Зазначає, що судом неправомірно задоволений цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 у розмірі 24478,68 грн. Крім того, судом проігноровано те, що в порушення вимог ч. 12 ст. 290 КПК України докази, а саме: висновок судово-медичного експерту від 09.03.2017, протоколи слідчих експериментів від 06.03.2017, 07.03.2017 за потерпілого та свідка, висновки судових експертів від 14.03.2017 за №№ 32-Е, 35-Е не відкривались та для ознайомлення не надавались.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Вказує, що всупереч вимогам п. 2 ч. 3, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України судом не зазначено посилання на ст. 66 КК України при визначенні обставин, які пом`якшують вину обвинуваченого, та не вирішено питання про процесуальні витрати та не зазначений строк, з якого засуджений повинен почати відбувати покарання.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги захисника, клопотання обвинуваченого про застосування до нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році», позицію прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь в суді першої інстанції, вважав, що вирок суду слід залишити без змін, потерпілого та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника та вважали вирок суду таким, що підлягає залишенню без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника обвинуваченого та прокурора такими, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, під час якого порушень процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вироку, не встановлено.

Висновки суду про винність обвинуваченого ОСОБА_7 у спричиненні потерпілому ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень, при викладених у вироку обставинах, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами, які суд всебічно та повно дослідив, правильно оцінив та послався на них у вироку, що фактично в апеляційних скаргах не оскаржується.

При цьому не є такими що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого з приводу, що покладені в основу вироку суду докази в порушення вимог ч.12 ст.290 КПК України стороною обвинувачення не відкривались, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема журналу та технічного засобу фіксування судового засідання, в ході судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 судом першої інстанції клопотання з приводу недопустимості досліджених судом доказів стороною захисту не заявлялись та судом не розглядались. Апеляційні вимоги сторони захисту стосуються лише міри покарання, призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 та вирішення цивільного позову. Між тим, апелянтом належним чином не обґрунтовано яким чином докази щодо фактичних даних, про недопустимість яких йдеться в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 впливають на вирішення його апеляційної скарги.

Не підлягає задоволенню і апеляційна скарга прокурора, оскільки підстави, викладені в ній не є такими, що заслуговують на увагу та не відповідають вимогам ст.ст.408,409 КПК України, внаслідок яких вирок суду підлягає зміні. Так, зі змісту мотивувальної частини вироку суду вбачається про відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність процесуальних витрат, що не потребує вирішення цього питання в резолютивній частині вироку, а відповідно до ст.ст.533, 534 КПК України, зазначено наслідки набрання законної сили судового рішення, яке підлягає виконання, і лише у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні.

Що стосується призначеного ОСОБА_7 покарання, то при визначенні такої міри, суд, як вбачається з вироку, врахував ступінь тяжкості, скоєного ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання та колишньої роботи характеризується задовільно, має на утриманні малолітню дитину, врахував обставину, що обтяжує покарання, а саме, що злочин вчинено у стані алкогольного сп`яніння, відсутність даних про відшкодування спричиненої шкоди та повного каяття у скоєному та правильно дійшов висновку про призначення покарання обвинуваченому у вигляді арешту, яке буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає вимогам ст.65 КК України.

Таким чином, навіть з урахуванням доводів захисника обвинуваченого, викладених в апеляційній скарзі, які фактично були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, колегія суддів не вбачає підстав його пом`якшення.

При цьому є таким, що підлягає задоволенню клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про застосування до нього положень п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільненню його від призначеного судом покарання, оскільки як встановлено в судовому засіданні апеляційного суду, обвинувачений ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, кримінальна справа стосовно нього розглянута судом, але вирок суду не набрав законної сили, він на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» має малолітню дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якого він на момент розгляду справи апеляційним судом не позбавлений батьківських прав відповідно до довідки служби у справах Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області. Обвинуваченому ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду роз`яснено правові підстави та наслідки звільнення його від кримінального покарання внаслідок акта амністії, що зрозуміло останньому та проти застосування до нього положень Закону України «Про амністю у 2016 році», він не заперечував.

Що стосується доводів апеляційної скарги сторони захисту щодо вирішення судом цивільного позову потерпілого, то колегія вважає судове рішення в цій частині законним і обґрунтованим. Стягнена судом сума матеріального збитку підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами щодо витрат потерпілого на лікування та протезування зубів, пошкоджених внаслідок неправомірних дій обвинуваченого. Також судом обґрунтовано задоволено уточнені позовні вимоги щодо додаткових витрат на лікування в сумі 160 грн. 68 коп. (ас.44-45 т.2) та не приймаються доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого в частині, що уточнивши таким чином позовні вимоги, вони є остаточними на суму 160 грн. 68 коп., оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілий в ході розгляду справи в суді першої інстанції не відмовлявся від свого первісного позову (а.с.16-18 т.2) та судом не приймалась така відмова, а тому зазначені уточнення правильно розцінено судом як додаткові вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди, що не суперечить діючому процесуальному законодавству. Обґрунтовано судом першої інстанції визначено і розмір моральної шкоди, спричиненої потерпілому ушкодженням його здоров`я, що відповідає розміру його хвилювань з цього приводу.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає з боку суду порушень КПК України, що тягнуть за собою скасування або зміну вироку, а отже, й підстав для задоволення апеляційних скарг.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції, прокурора Петриківського відділу Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_11 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, - залишити без змін.
На підставі п в ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 звільнити ОСОБА_13 від призначеного вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2017 року покарання.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Повний текст ухвали буде оголошено учасникам судового провадження 16 жовтня 2017 року о 10.00 годині.

Судді: