У Х В А Л А
Справа № 182/4177/17
Номер провадження 1-кп/184/20/18

03 квітня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Покров матеріали кримінального провадження, які внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002384 від 07.06.2017 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Курськ, Російської Федерації, громадянки України, освіта неповна середня, офіційно не працюючої, офіційно не заміжньої, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_3 , захисник обвинуваченої ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:
На розгляді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що строк дії тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_3 , встановлений ухвалою суду закінчується 05.04.2018 року, однак судове провадження по даній справі не закінчено і потребує значного часу для розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
В судовому засіданні суд за власною ініціативою ставить на розгляд питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_3 .

Прокурор в судовому засіданні наполягав на продовженні строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_3 , посилаючись на те, що знаходячись на волі, ОСОБА_3 може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому існують ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не можливо. За час перебування ОСОБА_3 під вартою заявлені вище ризики не зменшилися.

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_5 заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та заявили клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт за місцем реєстрації, оскільки значна частина свідків уже допитана, у обвинуваченої наявне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, та вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що запобіжний захід у відношенні обвинуваченої ОСОБА_3 обрано слідчим суддею Нікопольського міськрайонного суду у виді тримання під вартою, який надалі було неодноразово продовжено.

При вирішенні питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_3 , суд бере до уваги те, що обвинувачена ніде не працює, будь яких соціальних чинників, які б стримували її у місті Покров Дніпропетровської області, такі як місце роботи або навчання, наявність на утриманні неповнолітніх дітей або інше - немає.

Крім того, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого та середньої тяжкості злочинів, зокрема, за ч.2 ст. 307 КК України, їй може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, а за ч.2 ст.309 КК України від 2 років до 5 років позбавлення волі, обвинувачена вже неодноразово судима та відбувала покарання у виді позбавлення волі, обвинувачується у вчиненні злочину під час дії іспитового строку, тому вона повною мірою усвідомлює невідворотність покарання та настання передбачених законом обмежень її прав та свобод. Тому, є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_3 може переховатися від суду з метою уникнення покарання за вчинений злочин.

Наведене вказує, що існує обґрунтований ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що перебуваючи на свободі ОСОБА_3 буде переховуватись від суду. Запобігти цьому ризику може лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_3 тривалий час ніде не працює, не є інвалідом чи пенсіонером, немає законних джерел для існування та не отримує соціальні виплати. Також ОСОБА_3 раніше неодноразово вчиняла корисливі злочини і тим самим злочинним шляхом заробляла собі на життя.

Наведене вказує, що існує обґрунтований ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України того, що ОСОБА_3 перебуваючи на свободі, або навіть в умовах домашнього арешту матиме можливість продовжувати незаконно збувати наркотичні засоби і тим самим вчиняти тяжкі злочини.

Врахувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що заявлені ризики, передбачені п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що існували раніше, не зменшилися, доказів протилежного стороною захисту до суду не надано. На думку суду застосування до обвинуваченої більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.

У той же час клопотання обвинуваченої та її захисника стосовно зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт до задоволення не підлягає, оскільки місце реєстрації обвинуваченої, де вона та її захисник просять цілодобовий домашній арешт, є місцем вчинення злочину, що у свою чергу не зможе забезпечити усунення ризику, передбаченого п.5 ст.177 КПК України.

За сукупності таких обставин, суд, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченої, та те, що судовий розгляд по справі не закінчений, вважає за необхідне строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_3 продовжити ще на 60 днів до 31 травня 2018 року включно із залишенням раніше визначеного розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 197, 331 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, а саме з 03 квітня 2018 року до 31 травня 2018 року включно із залишенням застави, визначеної ухвалою Орджонікідзевського міського суду від 23 серпня 2017р.

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 та її захисника про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Виконання даної ухвали покласти на ІТТ Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області та Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№4).

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1