Справа № 299/3216/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

08.11.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів:
ОСОБА_1 (головуючої)
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції головного управління національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючому в АДРЕСА_2 , громадянину України, з неповною середньою освітою, тимчасово не працюючому, на утриманні десятеро дітей, не судимому, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 20.10.2017 висунуто підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме у тому, що він 19 жовтня 2017 року близько 16 год. 50 хв. за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись на території вулканізаційної станції, розташованої по вул. Копанська, 205 в м. Виноградів, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, висловлювався непристойними словами у бік ОСОБА_11 та намагався нанести йому удар металевим прутом в область голови, однак той вчасно прикрив голову лівою рукою, на яку і прийшовся удар. В цей же час, ОСОБА_9 , підтримуючи хуліганські наміри ОСОБА_6 , наніс металевими прутом декілька ударів по задній частині автомобіля марки «АУДІ» моделі «А-6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що на той час перебував у користуванні ОСОБА_12 , внаслідок чого пошкодив заднє вітрове скло, кришку багажного відсіку та заднє праве крило автомобіля. В той же час, ОСОБА_10 , також маючи в руках металевий прут, намагався ним вдирити ОСОБА_12 , при цьому обзивав його лайливими словами та переслідував.
В результаті хуліганських дій ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_11 , пошкоджено автомобіль марки «АУДІ» моделі «А-6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та припинено звичну роботу вулканізаційної станції.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя прийняте рішення обґрунтував тим, що ні слідчим у клопотанні, ні прокурором у судовому засіданні не доведено обставини визначені ст. 194 КПК України, а саме: обґрунтованість підозри, наявність ризиків та обставин неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. При цьому зазначив, що органом досудового розслідування не спростовано факт наявності між підозрюваним та свідками і потерпілим неприязних стосунків, що підтверджується витягом з ЄРДР, відповідно до якого ОСОБА_6 05.05.2017 звернувся з повідомлення при вчинення кримінального правопорушення особами ромської народності, які фігурують у даному кримінальному провадженні. При цьому будь-яких доказів, окрім показів свідків та потерпілого, на підтвердження причетності ОСОБА_6 до злочину немає. Стосовно заявлених у клопотанні ризиків, то такі на думку слідчого судді також нічим не підтверджені. Слідчий суддя вказав, що сама лише тяжкість злочину у якому підозрюється ОСОБА_6 не може слугувати виключною підставою для запобіжного ув`язнення підозрюваного.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 діб. Вважає, що ухвала суду незаконна та необгрунтована, а викладені у ній висновки не відповідають фактичним обставинам. Вказує, що органом досудового розслідування повною мірою доведено підстави та обставин необхідні для застосування підозрюваному запобіжного заходу, в тому числі такого, як тримання під вартою. Зазначає, що оголошена ОСОБА_6 підозра є обґрунтована, що підтверджено рядом доказів, здобутих слідством, зокрема: протоколом огляду місця події, показами свідків, відеозаписом з камер спостереження та іншими матеріалами. На переконання прокурора, вказаних доказів достатньо для підтвердження обґрунтованості підозри, однак слідчий суддя всупереч норм національного законодавства та практики ЄСПЛ, цих обставин до уваги не взяв та фактично вдався до оцінки доказів щодо їх допустимості та належності. Прокурор зазначає, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, сам він не усвідомлює наслідків скоєного та ставиться байдуже до дотримання правових норм та громадського порядку. Окрім цього ОСОБА_6 ніде не працює, немає постійного джерела доходу, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки. З наведених підстав заявлені у клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України є очевидними та обґрунтованими. Вважає, що більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 .
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, доводи захисника і підозрюваного, які заперечили проти апеляційної скарги прокурора, вважаючи обставини події кримінального проавопорушення надуманими, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, вичерпний перелік яких містять приписи цієї статті.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя не повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно не дослідив та не перевірив наведені в ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які, власне викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування підозрюваній особі запобіжного заходу.
20.10.2017 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
В цей же день слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , зазначаючи , що покарання за санкцією ч.4 ст. 296 КК України передбачає позбавлення волі від 3 до 7 років, що перебуваючи на волі підозрюваний може незаконно впливати на свідків і потерпілих , знищити, сховати чи спотворити будь-яку з речей, які ним було використано під час вчинення злочину, продовжуватиме вчиняти правопорушення проти громадського порядку та моральності, може без дозволу слідчого чи прокурора виїхати з місця проживання, переховуватись від орагнів слідства та суду, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню, та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим вважає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його процесулаьну поведінку.
На переконання апеляційного суду, наведені у клопотанні відомості свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Встановлено, що зазначені у клопотанні обставини підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, підтверджуються достатніми на даному етапі розслідування доказами, які містяться у доданих до клопотання слідчого матеріалах, зокрема: витягу з кримінального провадження (а.с 7), протоколах допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_12 (а.с. 8-29), протоколі огляду місця події від 19.10.2017 (а.с 30-32) і вказують на подію та причетність до неї ОСОБА_6 ..
При цьому, апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.
Таким чином, слідчим у клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вищевказаного злочину.
З наведених підстав апеляційний суд вважає, що висновок суду про необгрунтованість підозри не відповідає фактичним обставинам справи.
Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження, такі існують та доводяться відповідними доказами. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, продовжувати протиправні діяння відносно потерпілих, свідків, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню.
При цьому апеляційний суд бере до уваги обставини, які передували вчиненню злочину. Зокрема, встановлено, що між родиною підозрюваного ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_17 існує тривалий конфлікт та неприязні стосунки. Так, за повідомленням ОСОБА_6 розпочато досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, де потерпілий ОСОБА_17 перебуває у статусі підозрюваного ( а.с. 46-48). Дана обставина, на думку суду, так само свідчить про високу ймовірність впливу на хід даного кримінального провадження та безперешкодне проведення досудового розслідування за умови невжиття відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, одним із видів якого є запобіжний захід щодо підозрюваної особи.
Водночас, як вбачається з матеріалів судового провадження ОСОБА_6 має постійне місце проживання, проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_18 , має на утриманні 10 неповнолітніх дітей, що свідчить про міцність соціальних зв`язків, відомості про його особу свідчать про те, що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності.
Апеляційний суд зважує і на те, що сама тяжкість вчиненого та розмір покарання, яке загрожує підозрюваній особі, не можуть бути домінуючими критеріями обрання найсуворішого запобіжного заходу з метою дотримання процесуальної поведінки.
Таким чином, враховуючи вищезазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для задовоолення клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою немає, оскільки прокурор не довів, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні. Тому, з урахуванням положення ст. 194 КПК України, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати запобіжний захід ОСОБА_6 більш м`який, ніж той, що просить прокурор. Достатньо стримуючим запобіганню ризикам, з якими апеляційний суд погоджується як такими, що існують, апеляційний суд вважає за доцільне застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло в певний час доби, з покладенням на підозрюваного обов`язків, перебачених ч. 5 даної статті, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
З наведених підстав апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржувана ухвала скасуванню як необгрунтована та постановлення апеляційним судом нової ухвали відповідно до п. 2 ч.3 ст. 407 КПК України.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 жовтня 2017 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу ОСОБА_6 скасувати, постановити нову ухвалу.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:
1.Прибувати до слідчого, прокурора та суду за їх вимогою;
2.Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання .
Копію ухвали для відому та виконання надіслати начальнику Виноградівського віділення поліції ВП ГУНП в Закарпатській області та підозрюваному ОСОБА_6 .
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :