печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.04.2018 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000223, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2017, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, маючого базову середню освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого

- 21.08.2013 Печерським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

- 25.04.2014 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України, із приєднанням на підставі ст. 71 КК України частини невідбутого покарання за вироком Печерського районного суду м. Києва від 21.08.2013, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. 25.07.2014 Піщанським районним судом Вінницької області на підставі акту амністії невідбута частина покарання скорочена на ?. Звільнений 02.03.2015 по відбуттю строку покарання;

- 31.05.2016 Печерським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. Звільнений 13.12.2016 по відбуттю строку покарання, -

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний злочин при наступних обставинах.

14 лютого 2017 року приблизно о 16 год. 40 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в вагоні потягу на перегоні між станціями метро «Олімпійська» та «Площа Льва Толстого», звернув увагу на раніше невідомого йому громадянина ОСОБА_5 . Помітивши, що з правої бічної кишені куртки, одягненої на останньому, виглядає мобільний телефон, у нього виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення майна.

Реалізуючи даний злочинний умисел, ОСОБА_4 наблизився до громадянина ОСОБА_5 та, скориставшись неуважністю потерпілого та тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , витягнув з правої бічної кишені куртки потерпілого мобільний телефон марки LG D335, тим самим повторно таємно викрав чуже майно. Однак, ОСОБА_4 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг закінчити злочин з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками поліції. Вартість мобільного телефону потерпілого LG D335 згідно висновку експерта № 212тв від 20.02.2017 становить 1700 гривень 00 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та підтвердив, що вчинив його за викладених в обвинувальному акті обставин, а саме 14.02.2018 у вагоні метрополітену, що рухався від станції метро «Олімпійська» та «Льва Толстого» витягнув мобільний телефон, що стирчав із кишені потерпілого. Вказав, що не їхав з метою вчинити крадіжку, проте не міг влаштуватися на роботу після звільнення з місць позбавлення волі, а тому, коли побачив телефон в кишені потерпілого, не втримався і викрав його. Зазначив, що усвідомив значення своїх дій та у скоєному щиро кається, просив суворо його не карати, врахувати, що має двох батьків похилого віку, яким на даний час за вісімдесят років. Обіцяв в подальшому не допускати протиправної поведінки. Також зазначив, що він ВІЛ-інфікований та хворіє на гепатит С.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у спосіб, що відповідає вимогам ст. 135 КПК України.

Враховуючи вимоги ст. 325 КПК України, думку учасників провадження, які вважали можливим проведення судового розгляду у відсутність потерпілого, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим та відсутності в матеріалах провадження цивільного позову, суд визнав можливим з`ясувати всі обставини під час судового розгляду у відсутність ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_4 вважав недоцільним у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України досліджувати інші докази стосовно фактичних обставин вчиненого обвинуваченим діяння. Розуміє, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За згодою осіб, які беруть участь у справі, в судовому засіданні ухвалою головуючого вирішено питання про недоцільність дослідження інших доказів по справі, оскільки фактичні обставини ніким не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченого як належний, допустимий та в даному випадку достатній доказ, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у закінченому замаху на таємне викраденні чужого майна (крадіжці), вчинене повторно, та дії ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину (який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості), конкретні обставини його вчинення, те, що злочином фактично не спричинено шкоди потерпілому, оскільки викраденим майном ОСОБА_4 розпорядитись не встиг та мобільний телефон повернуто потерпілому ОСОБА_5 під зберігальну розписку, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує визнання обвинуваченим вини, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, має постійне місце проживання, середню освіту, офіційно не працює, не одружений, не перебуває на обліку нарколога, психіатра.

З урахуванням наведеного, а також того, що ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності з 1992 року, відбував реальні строки покарання, будучи звільненим з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання за попереднім вироком тільки 13.12.2016, 14.02.2017 знов вчинив умисний корисливий злочин проти власності, що свідчить про стійкість та тривалість протиправної поведінки обвинуваченого, суд вважає виправлення обвинуваченого неможливим без ізоляції від суспільства, та з урахуванням наявності обставин, що пом`якшують покарання, фактичної відсутності майнової шкоди від вчиненого злочину, стану здоров`я обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів необхідним і достатнім буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України на строк 1 рік, і таке покарання буде справедливим та співмірним із особою обвинуваченого та вчиненим ним діянням.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, розподіл судових витрат здійснити у відповідності до ст. 124 КПК України.

На стадії досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, в судовому засіданні прокурором відповідних клопотань не заявлено, тому правові підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили відсутні.

Цивільний позов потерпілою не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання рахувати з моменту його затримання фактичного затримання для приведення вироку суду до виконання.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувати.

Речові докази у справі мобільний телефон марки LG D335, що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити потерпілому за належністю.

Процесуальні витрати за залучення експерта на стадії досудового розслідування за проведення судової товарознавчої експертизи №212тв в сумі 351,84 грн. стягнути з обвинуваченого в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його оголошення через Печерський районний суд м. Києва.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам кримінального провадження після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1