Провадження № 11-кп/792/19/17
Справа № 682/1462/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000044 від 16.01.2016 року за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на вирок Славутського міськрайонного суду від 30 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, судимого:

- 25 червня 2012 року Славутським міськрайонним судом за ч.2 ст.186, ст.69, ч.1 ст.71 КК України на 1 рік 7 місяців позбавлення волі, 19.11.2013 року звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково, невідбутий строк покарання становить 2 місяці 14 днів,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначено покарання у виді 240 годин громадських робіт.
Запобіжний захід ОСОБА_7 , до набрання вироком законної сили, залишено попередній особисте зобов`язання.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області та Славутської центральної районної лікарні задоволено та стягнуто з ОСОБА_7 на користь Славутського районного бюджету Хмельницької області витрати на лікування потерпілого ОСОБА_8 в сумі 552 грн. 02 коп.
За вироком суду, 16.01.2016 року приблизно о 02 год. 40 хв.
ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні розважального закладу Yes, по вул.Миру, в м.Славута Хмельницької області, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, затіяв словесну суперечку з потерпілим ОСОБА_8 , яка переросла в бійку, під час якої, умисно, наніс останньому удар кулаком в обличчя. Після цього потерпілий вийшов з приміщення розважального закладу на вулицю і за ним вийшов обвинувачений, де продовжив суперечку та бійку, під час якої, умисно, кулаком наніс потерпілому декілька ударів в обличчя, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця навколо лівого ока, синця під правим оком, відкритого перелому кісток носа, рани на спинці носа, синця на лівому плечі, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В поданій апеляційній скарзі, з урахуванням поданих до неї доповнень, потерпілий ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду, в частині призначення покарання, змінити, призначивши його у виді арешту на строк 6 місяців.
Посилається на те, що суд, належним чином, не врахував тяжкість вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, вчинення його в стані алкогольного сп`яніння та безпідставно не врахував того, що обвинувачений не відшкодував заподіяну йому матеріальну і моральну шкоду, не вибачився.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та прокурора, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_7 у заподіянні потерпілому ОСОБА_8 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах і ніким не оспорюються, як не оспорюється і кваліфікація його дій за ч.2 ст.125 КК України.
Покарання за цей злочин у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт призначено у відповідності до положень ст.65 КК України та у межах санкції ч.2 ст.125 КК України, з наведенням у вироку обґрунтувань такого рішення. Воно є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Зокрема, враховані такі пом`якшуючі покарання обставини, як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та обтяжуючі-вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, на що є посилання апелянта.
Призначаючи реальне покарання у виді 240 годин громадських робіт, суд урахував і те, що ОСОБА_7 по місцю проживання характеризується позитивно, має непогашену судимість.
Колегія суддів, погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, зважає й на те, що санкцією ч.2 ст.125 КК України передбачений й інший, більш м`який, ніж громадські роботи вид покарань - штраф, а згідно положень ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість.
Призначене ж ОСОБА_7 покарання у виді громадських робіт не є явно несправедливим через м`якість.
Потерпілим цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не заявлявся і судом не вирішувався, тому доводи апеляційної скарги про не відшкодування такої колегією суддів не приймаються до уваги.
З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування вироку у межах апеляційної скарги не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.407, ст.419 КПК України, колегія суддів судової палати, -
п о с т а н о в и л а :
Вирок Славутського міськрайонного суду від 30 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 без задоволення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: