Справа №642/3877/17,
Провадження 1кп/642/582/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження №0001656 від 28 червня 2017 року стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дрезден Німеччина, українця, громадянина України, не одруженого, з середньо спеціальною освітою, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:

1) 30.08.2013 р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.307, ст.69 КК України до 4 років позбавлення волі із конфіскацією ? частини майна;

2) 15.11.2016р. Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.190 КК України до штрафу в розмірі 75 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 1275 грн.,

який обвинувачується у вчинені злочинів передбачених ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27 червня 2017 близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходився на будівельному об`єкті, де він раніше працював, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив у дворі будівельного об`єкту будівельні матеріали, а саме чотири рулони сітки "рабиці" розміром 1,0х50х1,8 мм. та два рулони "скло волоконної" сітки розміром 5х5,1х50, що лежали на землі, що належать потерпілому ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, впевнившись,що за його діями ніхто не спостерігає, він переніс чотири рулони сітки "рабиці" та два рулони "скло волоконної" сітки у нежилу будівлю навпроти, після чого розпорядився вищевказаним майном на власний розсуд.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №12826 від 13.07.2017р. вартість чотирьох рулонів сітки рабиці складає 920 гривень 00 копійок, вартість двух рулонів скло волоконної сітки складає 750 гривень 00 копійок, загальною вартістю 1670 гривень 00 копійок.

Своїми злочинними, навмисними, протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1670 гривень 00 копійок.

Крім того, 28 червня 2017 р. близько 18 годин 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходився на будівельному об`єкті, де він раніше працював, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив у дворі, під навісом, чотири акумулятори, а саме акумулятор Plazma 6CT-190, акумулятор VEGA 6CT-190, акумулятор Volt 6CT-190, акумулятор 6СТ-140 ZUTH Red Liner, що належать потерпілому ОСОБА_7 .В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, впевнившись,що за його діями ніхто не спостерігає, він переніс акумулятор Plazma 6CT-190, акумулятор VEGA 6CT-190, акумулятор Volt 6CT-190, акумулятор 6СТ-140 ZUTH Red Liner у нежилу будівлю навпроти після чого розпорядився вищевказаним майном на власний розсуд.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №12185/12186/12187/12188 від 13.07.2017р. вартість акумуляторної батареї Plazma 6CT-190 складає 1254 гривні 00 копійок, вартість акумуляторної батареї VEGA 6CT-190 складає 1157 гривень 20 копійок, вартість акумуляторної батареї Volt 6CT-190 складає 1130 гривень 80 копійок, вартість акумуляторної батареї 6СТ-140 ZUTH Red Liner складає 820 гривень 60 копійок, загальною вартістю 4362 гривні 60 копійок.
Своїми злочинними, навмисними, протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 4362 гривні 60 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у інкримінованих злочинах визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчинених ним злочинів, та показав, що 27 червня 2017 р. вдень знаходячись по АДРЕСА_2 , на будівельному об`єкті, де він раніше працював, впевнившись,що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав та переніс чотири рулони сітки "рабиці" та два рулони "скло волоконної" сітки у нежилу будівлю навпроти, після чого їх вивіз та здав в ломбард отримавши приблизно 400 грн.Також 28 червня 2017 р. ввечері, аналогічним чином з зазначеного будівельного об`єкту він під навісом таємно викрав та переніс чотири акумулятори у нежилу будівлю навпроти, після чого здав їх на пункт прийому металобрухту.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини вчиненого злочину і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів, які ніким не оспорюються.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у інкримінованих йому злочинах та кваліфікує його дії за епізодами від 27 червня 2017р. та 28 червня 2017р. за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше судимий, не одружений, не працює, є інвалідом 3-ї гр. (інвалід з дитинства), з 2010 р. перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом синдром залежності від канабіоїдів, у лікаря психіатра наглядається в КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер №3» з 1994р. з діагнозом емоційно лобільний розлад органічного походження. Згідно висновку амбулаторної судово - психіатричної експертизи №555 від 31.07.2017р. ОСОБА_5 на даний час страждає на хронічне психічне захворювання у формі органічного розладу особистості. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_5 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання поза тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними та за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання відповідно до ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами середньої тяжкості, пом`якшуючи обставини, відсутність обставин що її обтяжують, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше судимий, та вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 повинен відбувати покарання в умовах ізоляції у виді арешту з відбуттям покарання в арештному домі.

ОСОБА_5 та його захисником заявлено клопотання про звільнення від покарання на підставі п. г) ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" у зв`язку з тим, що він є інвалідом 3-ї групи.

Відповідно до положень ч.2 ст.86 КК України, ч.1 ст.1, ч.2 ст.3 Закону України "Про застосування амністії в Україні", в редакції Закону від 27.02.2014р., особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання законом про амністію. Встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акту амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, ухвалює обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

За змістом п. г) ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав законної сили 07.09.2017р. звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, осіб визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України особи, які на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи.

Разом з тим, відповідно до ст.9 Закону амністія не застосовується до осіб, зазначених у ст.4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб, зокрема, а) які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.

Згідно ч.1 ст.88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Відповідно до п.5) ч.1 ст.89 КК України такими, що не мають судимості визнаються, зокрема, особи засуджені до покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання не вчинять нового злочину.

За ч.1 ст.26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 , раніше судимий, штраф сплатив частково і після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинив умисний злочин до нього не може бути застосовано положення п. г) ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Оскільки ОСОБА_5 15.11.2016р. був засуджений Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1275 грн., але сплатив штраф частково в розмірі 900 грн., тобто не відбув призначене покарання і протягом року вчинив новий умисний злочин, йому необхідно призначити покарання за сукупністю вироків згідно ч.1 ст.71 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів та сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до вимог ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз №12826 від 13.07.2017 р. у розмірі 99 грн. 00 коп. та №12185/12186/12187/12188 від 13.07.2017 р. у розмірі 792 грн. 00 коп., а всього 891 грн.00 коп.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді у виді арешту на строк три місяці.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання приєднати частково невідбуту частину покарання призначеного вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 15.11.2016р. за ч.2 ст.190 КК України у виді штрафу та за сукупністю вироків призначити ОСОБА_5 , остаточне покарання у виді арешту на строк три місяці і штрафу в розмірі 375 грн.

На підставі ч.3 ст.72 КК України вирок Фрунзенського районного суду м.Харкова від 15.11.2016р. за ч.2 ст.190 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 75 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1275 грн. ОСОБА_5 виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання та поміщення до арештанського дому в порядку виконання цього вироку.

Речові докази: DVD-R диск із записами відео спостереження ломбарду "Свіжа копійка" - зберігати в матеріалах провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати - вартість за проведення судово-товарознавчих експертиз №12826 від 13.07.2017 р. у розмірі 99 грн. 00 коп. та №12185/12186/12187/12188 від 13.07.2017 р. у розмірі 792 грн. 00 коп., а всього 891 грн.00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1