№ 243/410/16-к
Провадження № 1-кп/243/62/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2017 року колегія суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

23 квітня 2004 року Слов`янським міським судом за ч.2 ст.142 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, згідно ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням на 2 роки.

23 червня 2010 року Любомльським районним судом Волинської області за ч. З ст. 307, ч. 3 ст. 305 КК України до позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією всього майна. Звільнений 06 червня 2014 року на підставі ухвали Краснолучського міського суду 29 травня 2014 року на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію» на не відбутий термін 4 роки 8 місяців 17 днів,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :
В провадження Слов`янського міськрайонного суду Донецької області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
До обвинуваченого застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою до 24 вересня 2017 року включно.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 з тримання під вартою на особисте зобов`язання, обґрунтоване тим, що останній тримається під вартою з дня свого затримання, а саме: з 26 листопада 2015 року, тобто майже 2 роки. За цей час жодних перешкод досудовому слідству та судовому розгляду він не чинив, на свідків не впливав, оскільки їх місцезнаходження не відомо навіть прокурору, а запобігти іншим ризикам суд може обравши відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Крім цього, захисник вказує на те, що прокурором не зазначені обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, в якому його обвинувачують. Враховуючи викладене, просить суд змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання та негайно звільнити ОСОБА_7 з-під варти.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 щодо зміни запобіжного заходу та заявив клопотання, в якому просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обґрунтоване тим, що ризики, відповідно до яких обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не відпали.
Обвинувачений ОСОБА_7 просив суд задовольнити клопотання його захисника ОСОБА_6 та заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження йому строку тримання під вартою, вказуючи на його необґрунтованість.
Колегія суддів, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до переконання, що клопотання захисника про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає, натомість клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З кримінального провадження слідує, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання строком від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі, раніше він вже притягався до кримінальної відповідальності, міцні соціальні зв`язки у нього також відсутні. Посилання захисника на те, що за час досудового розслідування та судового розгляду обвинувачений жодним чином не вплинув на встановлення істини по справі суд не приймає до уваги, оскільки перебуваючи під вартою, обвинувачений позбавлений можливості такого впливу. Крім цього, при застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, останній може сховатися від суду, так як наслідки втечі можуть бути ним розцінені як менш небезпечні ніж покарання та процедура його відбування. Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що ризики, відповідно до яких обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на теперішній час не відпали, а тому вважає, що міра запобіжного заходу ОСОБА_7 обрана відповідно до діючого законодавства.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Керуючись статтями 199 КПК України, колегія судів, -
У Х В А Л И Л А :
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Бахмутській УВП № 6 Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 17 листопада 2017 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3