Ухвала
Іменем України
13 квітня 2018 р.

м. Київ
справа № 310/6162/17

провадження № 51-4884 ск 18
Верховний Суд у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу, яку іменовано відповіддю, ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 вересня 2017 року, ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 17 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 16 лютого 2018 року,
встановив:
ухвалою слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 вересня 2017 року повернуто скаргу ОСОБА_4 про зобов`язання слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області та прокурора Бердянської місцевої прокуратури внести відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 17 жовтня 2017 року ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 вересня 2017 року залишено без зміни.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 16 лютого 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 вересня 2017 року.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 не погоджується з судовими рішеннями, постановленими за його скаргами, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху з наданням йому десятиденного строку для усунення недоліків з дня її отримання.

Зокрема, ОСОБА_4 роз`яснювалися вимоги статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), відповідно до якої у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувались зі статтею 436 КПК.
Зі змісту повторної касаційної скарги, яку іменовано скаржником, як відповідь, убачається, що ОСОБА_4 не погоджується з судовими рішеннями, постановленими за його скаргами, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та просить призначити новий розгляд у суді першої інстанції іншим складом слідчих суддів.
Проте, скаржник повторно не дотримався вимог статті 427 КПК та не врахував вказівок суду касаційної інстанції.
Зокрема, ОСОБА_4 у своїй відповіді на ухвалу Верховного Суду від 26 березня 2018 року, вказує на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, однак, зміст його скарги знову зводиться до оскаржень незаконних дій прокурора, слідчого та суду без врахування підстав для скасування або зміни судових рішень
Крім того, ОСОБА_4 , ставлячи вимогу про скасування всіх зазначених судових рішень, повторно не визначився з предметом оскарження, з огляду на зміст статті 424 КПК, а його вимоги не узгоджуються зі статтею 436 КПК України.
Крім того, скаржник повторно не звернув уваги, що відповідно до частини 4 статті 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Отже, скаржник не усунув недоліки, на які йому вказувалося в ухвалі касаційного суду, а відтак його касаційна скарга підлягає поверненню.
Однак, відповідно до частини 4 статті 428 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
На підставі викладеного та керуючись пунктом 1 частини 3 статті 429 КПК, суд

постановив:

повернути ОСОБА_4 йогокасаційну скаргуна ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 вересня 2017 року, ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 17 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 16 лютого 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3