Справа № 185/8599/17
Провадження № 1-кп/185/593/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2017 року м.Павлоград
Дніпропетровської області

Колегія суддів Павлоградського міськрайонного суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0002179 зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 05 серпня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, маючого середню освіту, не одруженого проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.115, ч. 1 ст. 304 КК України
В С Т А Н О В И Л А :
03 листопада 2017 року в провадження Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від прокурора Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_5 до розгляду надійшов обвинувальний акт з додатками за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 304 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити справу до судового розгляду.
Крім того, у відповідності до ч.3 ст.315 КПК України, прокурор, з наведенням відповідних мотивів, клопоче про необхідність вирішення питання щодо продовження дії раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , термін дії якого спливає о 19.15 год. 06 листопада 2017 року.

Обвинувачений та його захисник при вирішенні під час підготовчого судового засідання питань, передбвачених ст.ст.314, 315 КПК України покладалися на розсуд суду.

Колегія суддів, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Вимоги встановлені кримінальним процесуальним законом до обвинувального акту є безумовними і такими, що підлягають досконалому виконанню слідчим та прокурором.
Стаття 291 КПК України визначає вичерпний перелік відомостей, які повинні міститься в обвинувальному акті. При цьому такий перелік відомостей повинен бути перевірений судом у підготовчому судовому засіданні з точки зору можливості призначення судового розгляду.
На виконання вказаних вимог Закону колегією суддів встановлено таке.
Відповідно до змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 останньому інкримінується вчинення злочину проти життя та здоров`я особи ч.1 ст115 КК України, та вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.304 КК України.
Згідно ч. 6 ст. 55 КПК України якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Відповідно до п. 3 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, імя, по батькові та місце народження, місце проживання, громадянство).
Проте, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 відсутні будь-які відомості про потерпілого. Ані обвинувальний акт, ані долучений до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування не містять даних про залучення до справи потерпілого, його участі в досудовому розслідуванні, слідчих процесуальних діях, тощо.

Крім того, одним з важливих критеріїв забезпечення права на захист особи, відповідно до КПК України, є обов`язкова участь захисника у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів, з моменту набуття особою статусу підозрюваного.
Обвинувачення, яке було пред`явлено ОСОБА_7 відноситься до особливо тяжких злочинів, а тому участь захисника відповідно до ч.1 ст. 52 КПК є обов`язковою з моменту набуття особою статусу підозрюваного, тобто з 06 серпня 2017 року, часу, коли зазначеній особі була пред`явлена підозра у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Разом з тим, доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування проведених під час досудового розслідування процесуальних дій не містить даних про те, що слідчі процесуальні дії відносно підозрюваного ОСОБА_7 проводились за участю захисника.
Зазначена обставина свідчить про порушення права обвинуваченого на захист.
Згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування, долученого до даного обвинувального акту, за участю захисника проводилася лише така процесуальна дія, як ознайомлення підозрюваного з матеріалами досудового розслідування.
Отже, з додатків до обвинувального акту неможливо зробити висновок про те, чи дотримана органом досудового розслідування процедура досудового розслідування, передбаченої кримінальним процесуальним кодексом України, оскільки у реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначені відомості про те, коли був залучений захисник.
У рішенні «Леонід Лазаренко проти України» від 28 жовтня 2010 року, п.57 ЄСПЛ в обґрунтування порушення п. 1 ст. 6 у поєднанні з підп. «с» п. 3 ст. 6 Конвенції зазначив, що «національні суди проігнорували обмеження права заявника на захист під час первісної стадії попри те, що заявник зазначав про це у касаційній скарзі до Верховного Суду України, та те, що відповідно до національного законодавства воно становило істотне порушення кримінально-процесуального закону, яке передбачало скасування вироку. Цей недолік не міг бути виправлений ані юридичною допомогою, наданою заявнику пізніше, ані змагальним характером подальшого провадження (п. 58 рішення ЄСПЛ від 27 листопада 2008 року у справі «Салдуз проти Туреччини»; пункти 3941 рішення ЄСПЛ від 31 березня 2009 року у справі «Плонка проти Польщі»).
Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Положення статті 9 КПК додатково конкретизують зміст статті 8 КПК, зокрема стосовно того, що під час кримінального провадження суд, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Обидві норми статей 8 і 9 КПК передбачають застосування норм КПК у кримінальному провадженні з урахуванням практики ЄСПЛ, в т.ч. зазначеної вище.

Крім того, як вбачається з обвинувального акту у данному кримінальному провадженню, виклад фактичних обставин справи та формулювання обвинувачення містять посилання на докази, які є в розпорядженні органу досудовогог розслідування. Зокрема, мова йде про висновок судово-медичної експертизи, на яку є посилання в обвинувальному акті, що, в свою чергу, суперечить вимогам ч. 4 ст. 291 КПК України.
Наведене порушення свідчить про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, що, з урахуванням положень ст.ст. 2, 7, ч. 6 ст. 9, ст. ст. 21, 22, ч. 4 ст. 291 КПК України, визначаються колегією суду істотним порушенням вимог КПК України, яке, фактично, нівелює принципи безсторонності, обєктивності та неупередженості суду до початку судового розгляду на підставі обвинувального акту, а з урахуванням положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, є підставою для поверення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків.

При поверненні обвинувального акту прокурору, колегія суддів враховує недотримання норм кримінального процесуального кодексу України при направленні обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 304 КК України, що унеможливлює призначення судового розгляду без надання належних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, які покладені на суд згідно зі ст. 22 КПК України, що тягне за собою безумовне повернення обвинувального акту.
Стосовно клопотання прокурора про необхідність вирішення питання щодо продовження дії раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 колегією суддів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 , є раніше неодноразово судимим, не працює та не навчається, має постійне місце проживання, родину та певні соціальні зв`язки.

Даних про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 , у суду не має.

Разом з тим, колегія суддів бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та тяжкого злочину, покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, у разі доведеності вини обвинуваченого, передбачено на строк до 15 років позбавлення волі.

Зазначені обставини свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_7 , у випадку зміни раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, з огляду на тяжкість учиненого, процесуальні наслідки зазначеного в контексті покарання, що загрожує даній особі у разі визнання винуватим, може перешкоджати судовому провадженню, переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В зв`язку з наведеним, обвинуваченому ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має бути продовжений.

Керуючись ст.ст. 196, 197, 291, 314, 315, 331 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесенному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002179 від 05 серпня 2017 року відносно ОСОБА_7 повернути прокурору.

Продовжити обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.115, ч. 1 ст. 304 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 19.15 год. 20 листопада 2017 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом семи днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

____________________ ___________ ___________

Головуючий суддя Суддя Суддя

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3