Справа № 308/1050/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2017 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 4 січня 2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, за національністю українця, уродженця міста Ужгород Закарпатської області, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, працюючого у ПАТ Укрнафта на посаді оператора 2 розряду АЗС № 29, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
11 грудня 2016 року близько 14 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у коридорному приміщенні спільного користування, що розташоване на дев`ятому поверсі під`їзду № 5 багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків з мотивів помсти, підійшов до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на відстань витягнутої руки, і наніс один удар правою рукою зжатою в кулак в область голови, а саме верхньої губи зліва, чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта від 20 січня 2017 року № 27, на момент судово-медичного обстеження на тілі неповнолітнього громадянина ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді садна на слизовій оболонці верхньої губи зліва. Виникли вказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізмі дії, якими могли бути затиснуті в кулак руки сторонньої людини. По давності виникнення зазначені тілесні ушкодження вкладаються в час пригоди, яка відбулася 11 грудня 2016 року, і не суперечить обставинам справи на які вказує потерпілий.

Внаслідок завданих ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, настав розлад здоров`я строком до 6 днів, що згідно п. 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6, кваліфікується, як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиросердечно розкаюється. Просить суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 та законний представник потерпілого обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердили.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та потерпілий правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує, як умисне легке тілесне ушкодження, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , в порядку ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, його особу, є молодий за віком, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, під диспансерним наглядом в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає дані обставини такими, що дають підстави призначити обвинуваченому покарання передбачене у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно статті 50 КК України встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», а згідно статті 65 КК України встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», а тому суд враховуючи вищезазначене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, всі пом`якшуючі покарання обставини, вважає за необхідне застосувати до нього покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні - не заявлений.

Витрати на залучення експерта - відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирався.

Речовий доказ по справі, оптичний диск DVD-R з надписом у верхній частині Traxdata на якому зафіксовано допит підозрюваного ОСОБА_6 від 21 січня 2017 року, який приєднано до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1