АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/126/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №643/1556/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.187 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника адвоката - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду м.Харкова від 21 лютого 2017 року, -
В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеним вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, українець, з середньою освітою, не одружений, який не працює, раніше судимий:
1) 31.03.2008 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 307, 69 КК України до 4 років позбавлення волі, ст.ст. 75, 104 КК України на 2 роки;
2) 15.02.2011 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 27.02.2013 року з Диканівської ВК Харківської області умовно-достроково на строк 1 рік 3 місяці 3 дні згідно постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.02.2013 року;
3) 03.03.2015 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, ст. 75 КК України на 1 рік;
мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
засуджений за ч.3 ст.187 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього належного йому майна.
Відповідно до ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднане невідбуте покарання за вироком Московського районного суду м.Харкова від 03.03.2015 року у виді одного року позбавлення волі і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього належного йому майна.
Вироком встановлено, що 05 грудня 2015 року приблизно о 18-00 годині ОСОБА_8 , маючи умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, а саме грошима, поєднаним з проникненням у приміщення, заздалегідь приготував для вчинення злочину ніж та медичну маску, яку одягнув на обличчя з метою бути невпізнанним, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді застосування насильства до потерпілої та протиправного заволодіння її майном, бажаючи цього, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, підійшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого на ринку «Комерс» за адресою: м.Харків, вул.Валентинівська, 21, торгівельному місці №115, де впевнився в тому, що окрім продавця вказаного магазину ОСОБА_9 , інших осіб у приміщенні немає, протиправно проник у приміщення магазину для вчинення особливо тяжкого злочину. Використовуючи надуманий привід, ОСОБА_8 попросив продати йому ваговий чай, після чого напав на ОСОБА_9 , а саме, схопив її за плече, і з загрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, а саме ножа, зажадав передати всі гроші, що знаходяться в касі магазину. ОСОБА_9 , побоюючись за своє життя і здоров`я, відкрила ключем касу і почала діставати гроші, проте ОСОБА_8 на підтвердження своїх намірів нанести ОСОБА_9 тілесні ушкодження, вимагав швидше передати йому грошові кошти, та наніс останній три удари ножем в область правої і лівої кистей рук, чим заподіяв ОСОБА_9 різані рани на верхніх кінцівках, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та відрито заволодів грошовими коштами в сумі 5785 грн., які належать власникові магазину ФОП ОСОБА_10 , чим спричинив йому матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Після цього, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд.
Дії обвинуваченого судом кваліфіковано за ч.3 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений з проникненням у приміщення.
В апеляційних скаргах:
-обвинувачений вважає вирок необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню відповідно до ст.409 КПК України. Зазначив, що в суді першої інстанції він подавав клопотання про надання в судове засідання речових доказів ножа, за допомогою якого відповідно до обвинувачення був скоєний злочин, з метою з`ясування його приналежності, наявності на ножі відбитків пальців; проведення впізнання речового доказу за участю потерпілої;
-захисник просить скасувати вирок та закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 за ч.3 ст.187 КК України за відсутності складу кримінального правопорушення. В обґрунтування скарги вказала, що судовий розгляд проведено неповно та однобічно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, допущено істотних порушень кримінального процесуального закону та неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність. Вважає, що вина її підзахисного не доведена, кримінальне провадження не містить доказів, що підтверджують таку вину. Звертає увагу на нестабільність та суперечливість показань потерпілої. Показання свідка ОСОБА_11 вважає неправдивими, показання інших свідків такими, що не підтверджують вину ОСОБА_12 . На думку апелянта, впізнання особи за фотографією були проведені із порушенням вимог КПК України, у зв`язку з чим результати цих слідчих дій не мають доказової сили. Також захисник ставить під сумнів доказове значення відеозапису з камер спостереження від 05.12.2015 р. у зв`язку з невідповідністю відображеного на ньому часу фіксування та тим, що суд безпосередньо не переглянув відеозапис в судовому засіданні. Звертає увагу, що районний суд не дослідив речові докази у кримінальному провадженні. Вважає необґрунтованим посилання суду на показання обвинуваченого, які він давав 22.12.2015 року під час обрання запобіжного заходу в суді. Також вказує на порушення права ОСОБА_12 на захист у зв`язку з тим, що його було затримано 21.12.2015 року, але захисник при цьому не залучався. Вказує на порушення при проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 , у зв`язку з чим даний доказ також вважає недопустимим.
Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора, яка вважала вирок районного суду законним та обґрунтованим; обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційні скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів дійшла висновку, що вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Вироком Московського районного суду м. Харкова від 21.02.2017 року ОСОБА_8 було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Висновки суду за вищенаведеним обвинуваченням засновані на досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказах, серед яких наступні.
Так, потерпіла ОСОБА_9 в районному суді дала показання, що 05.12.2015 року близько 18-00 години в крамницю «Чайний домик», в якій вона працювала продавцем, зайшов обвинувачений в медичній масці, та попросив продати йому ваговий чай. Коли вона відволіклася, щоб зважити чай, він схопив її за плече, почав вимагати передати йому гроші, направив ніж в її лівий бік, погрожуючи його застосуванням. Після чого, прискорюючи передачу йому грошових коштів, наніс їй ножем удари в кисті правої та лівої рук. Оскільки ОСОБА_9 сприйняла загрозу для свого життя та здоров`я реально, вона передала наявні в касі гроші обвинуваченому близько 6000 грн. Після чого обвинувачений збіг, вслід йому вона кинула скляну банку з чаєм. Наполягала на скоєнні злочину саме обвинуваченим.
Свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона працює на ринку «Комерс» напроти крамниці «Чайний домик». 05.12.2015 року біля 18-00 год. вона почула дзвін розбитого скла та з крамниці вийшов чоловік в медичній масці. Звертаючись до неї, він сказав, що в нього кинули банку, при цьому, він почав знімати маску з обличчя. Після чого вибігла ОСОБА_9 , в неї була кров на кистях рук, вона кричала, що він викрав касу. Свідок стверджувала, що бачила обличчя обвинуваченого без маски та категорично наполягала на тому, що з крамниці виходив саме обвинувачений.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що 05.12.2015 року близько 18-00 год. вона почула дзвін розбитого скла та крики, після чого мимо неї пробіг молодий чоловік, схожий на обвинуваченого, який на ходу знімав медичну маску з обличчя, та побіг у бік спортивного клубу.
Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 пояснили, що 05.12.2015 року близько 18-00 год. вони почули дзвін розбитого скла та крики, після чого мимо них пробіг молодий чоловік, схожий на обвинуваченого.
Протокол огляду місця події від 05.12.2015 року з фото таблицею, під час проведення якого на території ринку «Комерс» були вилучені медична маска та ніж, фототаблицею до нього.
Протокол слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_9 від 08.12.2015 року, під час проведення якого потерпіла розказала та показала про обставини розбійного нападу та спричинення їй тілесних ушкоджень.
Виписка № 2-8783 Харківської обласної клінічної травматологічної лікарні з медичної карти потерпілої ОСОБА_9 від 05.12.2015 року, якій встановлений діагноз чисельні різані рани шкіри правої кисті.
Висновок експерта №3749-С/15 від 17.12.2015 року, згідно якого у ОСОБА_9 мали місце різані рани на верхніх кінцівках. Ці пошкодження утворилися від дії гострого предмета (ів), володіючого ріжучими властивостями і могли бути отримані в строк, вказаний в постанові. За ступенем тяжкості різані рани викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень. Показання ОСОБА_9 , дані нею при проведенні слідчого експерименту від 08.12.2015 року, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у неї тілесних ушкоджень.
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.12.2015 року, під час якого свідок ОСОБА_14 впізнала обвинуваченого, як особу, яка 05.12.2015 року біля 18-00 год. швидко пройшла мимо неї на ринку «Комерс».
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.12.2015 року, під час якого свідок ОСОБА_15 впізнав обвинуваченого, як особу, яка 05.12.2015 року біля 18-00 год. пройшла мимо нього на ринку «Комерс».
Протокол обшуку від 21.12.2015 року, під час якого за місцем мешкання обвинуваченого було вилучено належний йому одяг, в який він був одягнутий 05.12.2015 року і який відповідає одягу останнього на скриншотах ДВД-дисків.
Протокол пред`явлення речей для впізнання від 25.01.2016 року, під час якого потерпіла ОСОБА_9 впізнала ніж, яким їй були спричинені тілесні ушкодження, та який було вилучено під час огляду місця події 05.12.2015 року.
Протокол огляду предметів від 02.02.2016 року з фототаблицею, під час проведення якого, в присутності понятих, були оглянуті ДВД-диски з відеозаписом з камер спостереження від 05.12.2015 року, з похибкою на одну годину назад, що вбачається з матеріалів кримінального провадження, розташованих на магазинах «Кальяни», «Топік» ринку «Комерс»:
ДВД диск зеленого кольору з написом Artex на 4.7 Гб. На диску є напис маркером чорного кольору «Топик» 05.12.2015. При вiдкриттi диску встановлено, що там знаходяться 2 папки. Перша папка « скриншот, разбой Блюхера». При вiдкриттi папки знаходяться 14 файлiв зi скриншотiв з камери 2 за 05.12.2015 року о 19.40.04 год. у кiлькостi 5 фото, з камери № 3 за 05.12.2015 року з 19.07.00 год. у кількості 1 фото, з камери 10 за 05.12.2015 року о 19.07.00 год. у кiлькостi 3 фото, з камери № 12 о 19.07.00 год. 5 фото. На вcix фото зображено ОСОБА_16 .
Друга папка з написом «Топик». При відкритті папки знаходяться три відео файли.
Перший файл з написом «cut 1» При вiдкриттi папки йде вiдеозапис з камери 10. Запис розпочато 5.12.2015 року о 18.59.00. год. На кaмеpi зображений прохiд серед магазинiв. Справа розташована перукарня, зліва фастфуд, на вулицi стоять столи. О 18.59.02 год. до 18.59.11 год. видно як по проходу мiж перукарнею та фастфудом йде ОСОБА_17 , який одягнений у чорну шапку з логотипом Найк, чорну куртку, пiд курткою знаходиться кофта, з якої виглядає капюшон зеленого кольору, синi джинси. ОСОБА_16 видно обличчя. О 19.07.00 год. видно, як з тильної сторони фастфуду вибiгає ОСОБА_17 , бiжить в ліво, потiм прямо, i в 19.07.04 год. повернув мiж магазинами вправо. Вiдеозапис закiнчено о 19.08.01. год.
Другий файл з написом «cut 2» При вiдкриттi папки йде вiдеозапис з камери 12. Запис розпочато 5.12.2015 року о 18.59.00. год. На кaмepi зображений прохiд серед магазинiв. Справа розташований фастфуд в нижнiй частинi якого є вивіска червоного кольору. В перiод часу з 18.59.00 год. до 18.59.15 год. видно як по проходу ОСОБА_17 , який одягнений у чорну шапку з логотипом Найк, чорну куртку, пiд курткою знаходиться кофта, з якої виглядає капюшон зеленого кольору, синi джинси. ОСОБА_16 видно обличчя. О 19.07.00 год. видно як він вибiгає зліва, пробiгає мимо фастфуду та повертає направо серед ОСОБА_18 , його видно вже зi спини. Вiдеозапис закiнчено о 19.08.01. год.
Третiй файл з надписом «cut 3» При вiдкриттi папки йде вiдеозапис з камери 3. Запис розпочато 5.12.2015 року о 18.59.00. год. На камері зображений прохiд серед магазинiв. О 18.59.03 год. видно, як по проходу серед магазинiв йде чоловiк, який одягнений у чорну шапку, чорну куртку, пiд курткою знаходиться кофта, з якої виглядає капюшон зеленого кольору, сині джинси. Чоловiка видно зі спини. В перiод часу з 19.07.00 год. до 19.07.02 год. видно обличчя чоловiка, це ОСОБА_17 , який одягнений у вищевказану одежу, та вибiгає як з тильної сторони фастфуду бiжить в тому ж напрямку, в якому проходив. Вiдеозапис закiнчено о 19.08.01 год.
Скриншоти роздруковані.
ДВД диск зеленого кольору з написом Aгtex на 4.7 Гб. На диску є напис маркером чорного кольору. При вiдкриттi диску знаходиться папка з написом «видео с кальянной Блюхера 19». При вiдкриттi папки є папка з написом Тhе КМРlеуеr, та папка з фото зi скриншота з камери. На фото є зображення з камери 05 за 5.12.2015 року о 19.03.41 год., на якому зображено ОСОБА_8 , який пробігає повз магазину. Оглянути відеозапис з камери відео спостереження не є можливим із-за відсутності відповідного відеоплеєру.
Під час огляду застосовувалась фотозйомка. Скриншоти роздруковані.
Слідчим в присутності понятих також оглянуті медична маска, ніж, одяг, належний обвинуваченому, в який він був одягнутий 05.12.2015 року і який відповідає одягу останнього на скриншотах ДВД-дисків, та постановою від 03.02.2016 року вище перелічені речові докази приєднані до кримінального провадження.
Акт інвентаризації ФОП ОСОБА_10 від 06.12.2015 року, відповідно якого, встановлена нестача грошових коштів в розмірі 5785 грн.
Зазначені показання потерпілої, свідків, письмові докази по справі, протоколи дослідження відео та фото матеріали узгоджуються між собою, не містять суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірність.
Наведені докази були належним чином оцінені судом першої інстанції при прийнятті рішення по справі, є належними, допустимими та у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 за вказаним обвинуваченням, а доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника не спростовують висновки, що були покладені в основу обвинувального вироку за ч.3 ст.187 КК України.
По справі здобуто докази, що були отримані у встановленому законом порядку, є належними та допустимими, у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_8 у скоєнні злочину, за яким його засуджено, поза розумним сумнівом.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги захисника в частині визнання недопустимими окремих доказів по справі.
Згідно з рапортом ст. о/у Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_19 від 21.12.2015 року ОСОБА_8 був затриманий працівниками поліції 21.12.2015 року (том 2 арк.57).
ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
Відповідно до ч.4 ст.213, ч.1 ст.52 КПК України участь захисника при проведенні слідчих дій за участю ОСОБА_8 була обов`язковою.
Проте, всупереч вказаним вимогам кримінального процесуального закону, пред`явлення особи для впізнання за участю ОСОБА_8 від 21.12.2015 року було проведено без участі адвоката.
Дана обставина вказує на порушення прав ОСОБА_8 на захист при проведенні зазначеної слідчої дії та відповідно до ст.87 КПК України, отримані за результатами її проведення докази є недопустимими.
Таким чином, колегія суддів визнає недопустимим доказом протокол пред`явлення особи для впізнання за участю ОСОБА_8 від 21.12.2015 року з наведених вище підстав та виключає посилання на такий доказ з оскаржуваного вироку суду.
Крім того, при обґрунтуванні висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину, суд першої інстанції посилається на зізнавальні показання обвинуваченого при обранні стосовно нього запобіжного заходу 22.12.2015 року (том 2 арк.67-68).
Разом з тим, згідно з ч.5 ст.193 КПК України, будь-які твердження чи заяви підозрюваного, обвинуваченого, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, або у будь-якому іншому правопорушенні.
Дана норма закону районним судом не врахована, у зв`язку з чим посилання у вироку на показання ОСОБА_8 , які він давав 22.12.2015 року під час обрання запобіжного заходу, підлягають виключенню.
Колегією суддів перевірені й інші доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, в результаті встановлено наступне.
Посилання обвинуваченого та захисника про не дослідження в судовому засіданні речових доказів ножа, медичної маски, одягу ОСОБА_8 ; адвоката ОСОБА_7 на не проведення по справі експертних досліджень для встановлення слідів крові на ножі, біологічних слідів обвинуваченого на медичній масці, одягу ОСОБА_12 на наявність слідів крові потерпілої не спростовують висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Відповідно до ст.92, ч.ч.1, 3 ст.93 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом. Ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно з ч.1 ст.36, ч.5 ст.40 КПК України слідчий та прокурор є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Таким чином, у відповідності з вказаними положеннями КПК України слідчим та прокурором було проведено слідчі дії, які вони вважали необхідними для досягнення цілей кримінального провадження, а судом досліджені та оцінені докази, які були надані сторонами кримінального провадження.
Клопотань про проведення додаткових слідчих дій на стадії досудового розслідування кримінального провадження, скарг на дії слідчого та прокурора сторона захисту не заявляла.
При постановленні обвинувального вироку, районний суд відповідно до ч.1 ст.94 КПК України оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дослідив в тому числі протокол пред`явлення речей для впізнання від 25.01.2016 року, під час якого потерпіла ОСОБА_9 впізнала ніж, яким їй були спричинені тілесні ушкодження, та який було вилучено під час огляду місця події 05.12.2015 року, протокол огляду предметів від 02.02.2016 року, згідно із яким слідчим в присутності понятих були оглянуті медична маска, ніж, одяг, належний обвинуваченому, в який він був одягнутий 05.12.2015 року і який відповідає одягу останнього на скриншотах ДВД-дисків, внаслідок чого прийняв обґрунтоване рішення, яким визнав ОСОБА_8 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України. Висновки апеляційного суду про недопустимість окремих доказів по справі не впливають на вказане рішення районного суду, у зв`язку з наявністю інших належних та допустимих доказів, які в своїй сукупності підтверджують наявність в діях обвинуваченого складу злочину.
Стосовно посилання в апеляції захисника на те, що суд не переглянув в судовому засіданні відеозаписи з місця події, колегія суддів зазначає, що районним судом був досліджений протокол огляду предметів від 02.02.2016 року з фототаблицею, згідно з яким в присутності понятих, були оглянуті ДВД-диски з відеозаписом з камер спостереження від 05.12.2015 року з роздрукованими скриншотами.
Сам обвинувачений під час апеляційного розгляду справи пояснив, що в цей час він дійсно знаходився на території ринку та особа, яка зображена на скриншотах відеозаписів, схожа на нього.
Апеляційні вимоги захисника про визнання недопустимими доказами протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.12.2015 р. за участю свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та від 21.12.2015 р. за участю свідка ОСОБА_13 , потерпілої ОСОБА_9 через порушення ст.228 КПК України; протоколу обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 від 21.12.2015 року через недотримання положень ст.236 КПК України - задоволенню не підлягають.
При цьому, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
При проведенні вказаних слідчих дій істотних порушень прав обвинуваченого чи інших осіб не допущено, обшук за місцем проживання обвинуваченого відбувався за рішенням слідчого судді, посилання про різку відмінність фотографій, відсутність їх фіксації у протоколі впізнання, наявність штампів у кутах, перебування під час проведення слідчих дій сторонніх осіб є необґрунтованими, та такими, що не спростовують висновок районного суду про допустимість доказів, що були отримані за результатами проведення вказаних слідчих дій.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, вивчивши та перевіривши апеляційні доводи захисника та обвинуваченого, апеляційний суд дійшов висновку, що кримінальне провадження судом першої інстанції розглянуто повно, всебічно та об`єктивно, наданим сторонами доказам дана належна правова оцінка та по справі постановлено законне й обґрунтоване рішення, окрім тієї його частини, в якій міститься посилання на недопустимі докази: протокол пред`явлення особи для впізнання ОСОБА_8 від 21.12.2015 року, показання обвинуваченого під час обрання запобіжного заходу.
Вищевказані обставини спростовують доводи апеляцій про відсутність складу злочину, не доведення вини ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, у зв`язку з чим в даній частині скарги задоволенню не підлягають.
У зв`язку з наведеним вирок районного суду належить змінити, виключити з нього посилання на недопустимі докази, а апеляційні скарги обвинуваченого та захисника частково задовольнити.
Порушень кримінального процесуального законодавства при розгляді справи судом першої інстанції, які б тягнули безумовне скасування прийнятого рішення при апеляційному розгляду кримінального провадження не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги захисника і обвинуваченого задовольнити частково.
Вирок Московського районного суду м.Харкова від 21 лютого 2017 року щодо ОСОБА_8 змінити.
Виключити із вироку посилання на докази: протокол пред`явлення особи для впізнання ОСОБА_8 від 21.12.2015 року та вказівку в обґрунтування висновку про винуватість обвинуваченого на його показання під час обрання запобіжного заходу.
В решті вирок Московського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя
Судді: