Номер провадження: 11-кп/785/1386/17
Номер справи місцевого суду: 500/6205/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.12.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.11.2017 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника ДУ «Ізмаїльська УВП-22» ОСОБА_8 про застосування ЗУ «Про амністію у 2016 році», -

встановив:
оскарженою ухвалою районного суду відмовлено у задоволенні подання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» до засудженого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Татарбунари Одеської області, українця, громадянина України, працюючого за наймом, з неповною середньою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 05.10.2016 року Татарбунарським районним судом Одеської області за ч.1 ст. 345 КК України до 2 (двох) років обмеження волі з іспитовим строком 2 (два) роки, ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області скасоване звільнення від покарання з випробувальним терміном за вироком Татарбунарського районного суду Одеської області 05.10.2016 року.

Мотивуючи прийняте рішення районний суд послався на те, що підстави, наведені в клопотанні не підпадають під дію ст. 7 ЗУ «Про амністію у 2016 році», та в судовому засіданні не надано даних, підтверджуючих існування підстав для застосування амністії.

Не погоджуючись з ухвалою районного суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу районного суду та застосувати до нього вимоги Закону України «Про амністію у 2016 році».

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 401, ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено без участі засудженого ОСОБА_7 , який не заявляв клопотання про участь в судовому засіданні апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; провівши судові дебати, апеляційний суд приходить до висновку про таке.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 05.10.2016 року за ч.1 ст.345 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі. На підставі положень ст.ст. 75, 76 КК України останній був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки (а.с. 4-5).

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 12 липня 2017 року було скасоване звільнення від покарання з випробувальним терміном за вироком Татарбунарського районного суду Одеської області 05.10.2016 року, та засуджений направлений для відбування покарання за вироком суду до місця обмеження волі (а.с. 6-7).

Положеннями ст. 7 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено скорочення наполовину не відбутої частини покарання засудженим, які відбувають покарання у виді обмеження волі, та інші покарання, не пов`язаних з позбавленням волі, за злочини, що не є особливо тяжкими, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст.ст. 1-6 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Згідно вимог ст. 12 Закону України «Про амністію у 2016 році» особам, яким скорочується невідбута частина покарання, визначення нового строку покарання обчислюється з дня набрання чинності цим Законом.
Таким чином, зі змісту вказаних положень Закону вбачається, що скорочення невідбутої частини покарання, передбачене ст. 7 Закону України «Про амністію у 2016 році», може бути застосоване до засуджених осіб лише у випадку, коли вони на день набрання чинності вказаним Законом (07 вересня 2017 року) були засудженими та вже відбували покарання.
Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 05.10.2017 року, що набрав законної сили, 29.09.2017 року, за яким його засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі. Строк відбування покарання відраховується з 06.11.2017 року (а.с. 3).
Отже, станом на 07 вересня 2017 року, тобто на момент набрання законної сили Законом України «Про амністію у 2016 році», ОСОБА_7 призначене йому судом першої інстанції покарання ще не відбував, у зв`язку із чим, у суду першої інстанції, який розглянув клопотання засудженого про скорочення йому наполовину невідбутої частини покарання на підставі ст. 7 Закону України «Про амністію у 2016 році», не було передбачених законом підстав для його задоволення.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає правильним прийняте районним судом рішення щодо відмови в задоволенні подання про скорочення засудженому ОСОБА_7 наполовину невідбутої частини покарання у виді обмеження волі на підставі ст.7 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Керуючись ст. 44 КК України, ст.ст. 376, 404, 407, 419, 537 КПК України, Закону України «Про амністію у 2016 році», апеляційний суд ,-

постановив:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.11.2017 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника ДУ «Ізмаїльська УВП-22» про застосування до засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вимог Закону України «Про амністію в 2016 році» - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4