АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
прокурора ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_11 ,
обвинуваченого ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 20.02.2017 року щодо ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 , ч. 2 ст. 342 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 342 КК України, виправданий за недоведеністю в діянні обвинуваченого наявності складу кримінальних правопорушень.

Згідно обвинувального акту, наказом голови Державного агентства земельних ресурсів України № 1105-к від 15 листопада 2007 року ОСОБА_12 призначений на посаду виконуючого обов`язки начальника Головного управління земельних ресурсів у Київській області.

Обіймаючи посаду виконуючого обов`язки начальника ГУ ЗРКО, ОСОБА_12 являвся службовою особою, оскільки, відповідно до п.9 Положення про Головне управління земельних ресурсів у Київській області, затвердженого наказом Держземагенства № 71 від 18 липня 2007 року (далі - Положення про ГУ ЗРКО), він здійснював керівництво діяльністю ГУ ЗРКО і був відповідальним за виконання покладених на управління завдань, до яких, серед іншого, згідно п.4 Положення про ГУ ЗРКО, п. 2.1. Методики проведення державної експертизи землевпорядної документації, затвердженої наказом Держкомзему № 391 від 03 грудня 2004 року в редакції від 09 січня 2006 року (далі - Методика), належала організація і проведення державної експертизи проектів з питань землеустрою. Також, виконуючи обов`язки начальника ГУ ЗРКО, ОСОБА_12 видавав у межах своєї компетенції накази, організовував і контролював їх виконання, призначав на посаду і звільняв з посади працівників ГУ ЗРКО, розпоряджався коштами в межах затвердженого кошторису управління, тобто, був наділений організаційно-розпорядчими і адміністративно-господарськими функціями, відтак являвся службовою особою згідно примітки 1 до ст. 364 КК України.

Відповідно до державного акту серії Б № 087212, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право користування землею за № 69 у 1983 році, площа земельних ділянок, наданих Комітету Державної Безпеки Української РСР для підсобного сільського господарства, складала 89,5 га. На підставі постанови Верховної Ради України № 1581-ХІІ від 20 вересня 1991 року ліквідовано Комітет Державної безпеки України з передачею його матеріально-технічного потенціалу Службі національної безпеки України, яку перетворено на Службу безпеки України, у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Службу безпеки України».

Рішенням Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області від 04 березня 1995 року затверджено матеріали інвентаризації земель підсобного господарства СБУ, про що видано державний акт «КВ-32» (в процесуальних документах називається і як КВ-22). Відповідно до вказаного акту, у постійному користуванні СБУ, перебувають земельні ділянки загальною площею 85,6 га. Згідно проекту формування територій і встановлення меж Гвоздівської, Рославичівської, Іванковичівської та Мархалівської сільських рад народних депутатів Васильківського району Київської області, затвердженого розпорядженням Васильківської РДА № 17 від 15 січня 1996 року, вказані ділянки увійшли до адміністративних меж Мархалівської сільради.

Розпорядженням Васильківської РДА № 1128 від 26 листопада 2007 року надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_22 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 земельних ділянок загальною площею 44 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу Мархалівської сільської ради Київської області за межами населеного пункту.

Землевпорядною організацією ТОВ «ІМІР» на підставі вказаного розпорядження розроблено проект землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок означеним 22-ом громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області загальною площею 44 га, за рахунок земельних ділянок, які перебувають у користуванні СБУ згідно рішення Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області від 04 березня 1995 року.

Відповідно до ст. ст. 1, 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» в редакції від 17 червня 2004 року, даний проект підлягав обов`язковій державній експертизі, з метою дослідження, перевірки, аналізу та оцінки на предмет його відповідності вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, а також підготовки обґрунтованого висновку для прийняття рішення щодо даного проекту. Організація та проведення експертизи такої категорії проектів згідно п. 2.1. Методики покладена на ГУ ЗРКО.

Таким чином, 07 січня 2008 року проект землеустрою надійшов до ГУ ЗРКО для проходження обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації після погодження даного проекту відповідно до вимог ст. 118 Земельного кодексу України, в тому числі, Управлінням земельних ресурсів у Васильківському районі, внаслідок вчинення службовою особою управління (кримінальна справа відносно якої на даний час розглядається судом по суті) зловживання службовим становищем і службового підроблення, незважаючи на наявність численних порушень законодавства при відведенні ділянок, а саме: земельна ділянка загальною площею 44 га, на яку на підставі розпорядженням Васильківської РДА № 1128 від 26 листопада 2007 року був розроблений проект землеустрою щодо відведення її у власність 22-ом громадянам, знаходиться у постійному користуванні СБУ, то той факт, що Васильківською РДА розпорядження про її вилучення не приймалось і погодження землекористувача - СБУ на вилучення не надавалось, є порушенням ч. 5 ст. 116, ст. 149 Земельного кодексу України; Васильківською РДА не приймалось розпорядження про віднесення вказаної земельної ділянки загальною площею 44 га до земель запасу Мархалівської сільської ради, що є порушенням ст. ст. 19, 20 Земельного кодексу У країни; відповідно до державної статистичної звітності форми № 6-ЗЕМ землі запасу за межами населеного пункту на території Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області протягом листопада 2007 - березня 2008 року не обліковувались, тобто землі, які могли передаватись у власність на території вказаного населеного пункту, були відсутні; частина ділянки, яка відводилась у власність громадянам, площею 5,35 га знаходиться в межах населеного пункту села Мархалівка, а тому, прийняття розпорядження про її відведення у власність Васильківською РДА є порушенням ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, оскільки передача її у власність належить до компетенції Мархалівської сільської ради; в наявному у проекті землеустрою висновку Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Київській області № 06-13/119 від 17 січня 2008 року вказувалось про необхідність забезпечити прибережну захисну смугу від водойми, винести в натурі межі прибережної захисної смуги та встановити водоохоронні знаки, враховуючи наявність на земельних ділянках, які проектувались для відведення у власність, природної водойми площею 2,4 га. Невиконання вимог вказаного висновку призвело до того, що ділянка площею 2,56 га з числа 44 га переданих у власність громадянам, є землями водного фонду, передача яких у власність громадянам заборонена ст. ст. 58, 59, 60, 84 Земельного кодексу України та 89 Водного кодексу України; наявна у проекті землеустрою довідка по формі № 6-ЗЕМ № 283/02-1 від 12 лютого 2008 року містила завідомо неправдиві відомості про те, що земельна ділянка запроектована до відведення у власність 22-ом громадянам для ведення особистого селянського господарства загальною площею 44 га за рахунок земель запасу (рілля) на території Мархалівської сільської ради за межами населеного пункту.

За результатами державної експертизи землевпорядної документації головним спеціалістом Відділу державної землевпорядної експертизи ГУ ЗРКО (далі - Відділ) ОСОБА_34 , відповідно до п.3.5.3 Методики було складено висновок, згідно якого проект землеустрою щодо відведення у власність 22-ом громадянам земельних ділянок загальною площею 44 га для ведення особистого селянського господарства на території Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області не відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, оцінюється негативно і не погоджується, у зв`язку з наявністю численних порушень законодавства при відведенні ділянок.

Незважаючи на це, 14 лютого 2008 року виконуючий обов`язки начальника ГУ ЗРКО ОСОБА_12 , перебуваючи у приміщенні Головного управління по вул. Серпова, 3/14, в м. Києві, будучи службовою особою, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для вказаних вище 22-х громадян у вигляді незаконного набуття останніми права власності на земельні ділянки загальною площею 44 га, з використанням свого службового становища всупереч інтересам служби та в порушення ст. 26 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», яка забороняє втручатися будь-кому в проведення державної експертизи, дав усну вказівку підпорядкованому йому працівнику ОСОБА_34 підготувати цілком позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації - проекту землеустрою щодо відведення у власність 22-ом вказаним громадянам земельних ділянок загальною площею 44 га для ведення особистого селянського господарства на території Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області.

Коли ОСОБА_34 повідомила, що вже проводила державну експертизу даного проекту, під час якої виявила численні порушення, які до цього часу не усунуті, що є перешкодою для видачі позитивного висновку, то ОСОБА_12 погрожував останній звільненням, у разі невиконання його злочинної вказівки.

14 лютого 2008 року виконуючий обов`язки начальника ГУ ЗРКО ОСОБА_12 , надалі зловживаючи своїм службовим становищем, перебуваючи у приміщенні ГУ ЗРКО по вул. Серпова, 3/14, в м. Києві, будучи службовою особою, умисно, з метою одержання неправомірної майнової вигоди для вказаних 22-ох громадян, з використанням свого службового становища, оскільки відповідно до п. 3.5.7. Методики та ст. 35 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», висновки державної експертизи землевпорядної документації є обов`язковими для прийняття до розгляду замовником лише після їх затвердження керівником обласного головного управління земельних ресурсів та скріплення печаткою, всупереч інтересам служби, затвердив шляхом підписання і скріплення печаткою позитивний висновок № 7-96е від 14 лютого 2008 року повторної державної експертизи землевпорядної документації - проекту землеустрою щодо відведення у власність 22-ом вказаним громадянам земельних ділянок загальною площею 44 га для ведення особистого селянського господарства на території Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області.

При цьому, ОСОБА_12 достовірно знав, що зауваження первинної експертизи по даному проекту не усунуті, а тому внаслідок наявності численних порушень нормативно-правових актів при відведенні ділянок, підготовка та видача позитивного висновку № 7-96е від 14 лютого 2008 року повторної державної землевпорядної експертизи по вказаному проекту землеустрою порушує принципи державної землевпорядної експертизи, передбачені ст. 5 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» і є незаконною.

Враховуючи, що відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», позитивні висновки державної експертизи землевпорядної документації є підставою для прийняття відповідним органом рішення, передбаченого об`єктом державної експертизи, розпорядженням Васильківської РДА № 654 від 31 березня 2008 року, на підставі позитивного висновку № 7-96е від 14 лютого 2008 року повторної державної експертизи землевпорядної документації, було затверджено проект землеустрою та передано у власність 22-ом громадянам для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу Мархалівської сільської ради земельні ділянки загальною площею 44 га, які перебували у постійному користуванні СБУ.

Протягом 22-23 квітня 2008 року Васильківським районним відділом КРФ ДП «Центр ДЗК» громадянам були видані державні акти на право власності на незаконно відведені земельні ділянки.

Таким чином, внаслідок таких злочинних дій виконуючого обов`язки начальника ГУ ЗРКО ОСОБА_12 , службової особи Управління земельних ресурсів у Васильківському районі (кримінальна справа відносно якої на даний час розглядається судом по суті), охоронюваним законом інтересам держави спричинено тяжкі наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди, оскільки з державної власності неправомірно вибула земельна ділянка, площа якої в адміністративних межах Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області за межами населеного пункту села Мархалівка складає 38,65 га, а площа в межах населеного пункту села Мархалівка Васильківського району Київської області складає 5,35 га, загальною вартістю, згідно з висновком судово-будівельної експертизи № 11255 від 15 грудня 2008 року - 69 960 ООО грн., що в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, на момент вчинення злочину.

За таких обставин ОСОБА_12 обвинувачувався у тому, що 14 лютого 2008 року, являючись службовою особою - виконуючим обов`язки начальника ГУ ЗРКО, зловживаючи своїм службовим становищем, перебуваючи у приміщенні ГУ ЗРКО по вул. Серпова, 3/14, в м. Києві, з використанням свого службового становища всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди для інших фізичних осіб, затвердив шляхом підписання і скріплення печаткою незаконний позитивний висновок № 7-96е від 14 лютого 2008 року повторної державної експертизи землевпорядної документації - проекту землеустрою щодо відведення у власність 22-ом громадянам земельних ділянок загальною площею 44 га для ведення особистого селянського господарства на території Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області, які згідно державного акту «КВ-32» перебувають у постійному користуванні СБУ, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди державі, а саме з державної власності неправомірно вибула земельна ділянка, площа якої в адміністративних межах Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області за межами населеного пункту села Мархалівка складає 38,65 га, а площа в межах населеного пункту села Мархалівка Васильківського району Київської області складає 5,35 га, загальною вартістю, згідно з висновком судово-будівельної експертизи № 11255 від 15 грудня 2008 року - 69 960 ООО грн. Вказані дії ОСОБА_12 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 364 КК України як зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для інших фізичних осіб, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Крім того, 14 лютого 2008 року ОСОБА_12 , обіймаючи посаду виконуючого обов`язки начальника ГУ ЗРКО, перебуваючи в приміщенні ГУ ЗРКО за адресою м. Київ вул. Серпова, 3/14, будучи службовою особою, діючи умисно, оскільки він достовірно знав, що, внаслідок наявності численних порушень нормативно-правових актів при відведенні ділянок, видача позитивного висновку № 7-96е від 14 лютого 2008 року повторної державної експертизи землевпорядної документації по вказаному проекту землеустрою є незаконною, тобто усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки та бажав їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел на зловживання службовим становищем з метою одержання неправомірної майнової вигоди для вказаних вище 22-х громадян затвердив шляхом підписання і скріплення печаткою позитивний висновок № 7-96е від 14 лютого 2008 року повторної державної експертизи землевпорядної документації - проекту землеустрою щодо відведення у власність 22-ом вказаним громадянам земельних ділянок загальною площею 44 га для ведення особистого селянського господарства на території Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області.

У такий спосіб виконуючий обов`язки начальника ГУ ЗРКО ОСОБА_12 засвідчив завідомо неправдивий офіційний документ - висновок № 7-96е від 14 лютого 2008 року повторної державної експертизи землевпорядної документації, форма та зміст якого визначені Порядком реєстрації об`єктів державної експертизи землевпорядної документації та типової форми її висновку, затвердженимпостановою КМУ № 974 від 12 липня 2006 року (в редакції від 12 липня 2006 року).

Оскільки, відповідно до п. 3.5.7. Методики та ст. 35 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», висновки державної експертизи землевпорядної документації є обов`язковими для прийняття до розгляду замовником лише після їх затвердження керівником головного управління земельних ресурсів та скріплення печаткою, то у такий спосіб ОСОБА_12 надав офіційному документу - висновку № 7-96e від 14 лютого 2008 року повторної державної експертизи землевпорядної документації юридичної сили.

За таких обставин ОСОБА_12 обвинувачувався у тому, що 14 лютого 2008 року, являючись службовою особою - виконуючим обов`язки начальника ГУ ЗРКО, зловживаючи своїм службовим становищем, перебуваючи у приміщенні ГУ ЗРКО по вул. Серпова, 3/14, в м. Києві, з використанням свого службового становища, засвідчив шляхом підписання і скріплення печаткою, тобто видав завідомо неправдивий офіційний документ - позитивний висновок № 7-96e від 14 лютого 2008 року повторної державної експертизи землевпорядної документації - проекту землеустрою щодо відведення у власність 22-ом громадянам земельних ділянок загальною площею 44 га для ведення особистого селянського господарства на території Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області, які згідно державного акту «КВ-32» перебувають у постійному користуванні СБУ. Вказані дії ОСОБА_12 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 366 КК України як видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документа.

Крім того, 15 листопада 2011 року винесено постанову про притягнення ОСОБА_12 як обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

Враховуючи не встановлення місця перебування ОСОБА_12 , того ж дня його оголошено в розшук, організації якого доручена УСБУ в Київській області. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 листопада 2011 року у справі № 4-4089/11 надано дозвіл на затримання ОСОБА_12 та доставку в суд під вартою для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

20 травня 2012 року вжитими оперативно-розшуковими заходами було встановлено, що ОСОБА_12 знаходиться поблизу перетину вулиць Богдана Хмельницького і Володимирської в м. Києві, куди обвинувачений прибув на автомобілі «Порш Каєн» з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

Для затримання ОСОБА_12 за вказаною адресою прибули працівники правоохоронного органу - оперуповноважений 2 сектору ВКЗЕ УСБУ в Київській області старший лейтенант ОСОБА_35 , старший оперуповноважений в ОВС 2 сектору ВКЗЕ УСБУ в Київській області майор ОСОБА_36 , оперуповноважений 2 сектору ВКЗЕ УСБУ в Київській області лейтенант ОСОБА_37 , оперуповноважений 2 сектору ВКЗЕ УСБУ в Київській області лейтенант ОСОБА_38 .

Затримання відбулося орієнтовно о 12 год. 45 хв. біля будівлі природознавчого музею, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 15, в момент коли ОСОБА_12 підходив до автомобіля «Порш Каєн» з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

Так, ОСОБА_39 підійшов до ОСОБА_12 , який в цей час знаходився біля водійських дверей вказаного автомобіля, представився і пред`явив обвинуваченому у розгорнутому вигляді своє службове посвідчення співробітника УСБУ в Київській області. На пропозицію ознайомитись із постановою суду від 21 листопада 2011 року у справі № 4-4089/11, ОСОБА_12 відштовхнув ОСОБА_40 , вскочив на водійське сидіння автомобіля «Порш Каєн» д.н.з. НОМЕР_1 і спробував зачинитись зсередини.

В подальшому, 20 травня 2012 року в період часу з 12 год. 45 хв. до 13 год. 00 хв., розшукуваний ОСОБА_12 , перебуваючи в автомобілі «Порш Каєн» д.н.з. НОМЕР_1 , припаркованому на тротуарі біля приміщення природознавчого музею по вул. Б.Хмельницького, 15, в м. Києві, повною мірою розуміючи, що ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_41 є працівниками правоохоронного органу - УСБУ в Київській області і знаходяться при виконанні своїх службових обов`язків, усвідомлюючи, що вказані співробітники діють законно, оскільки проводять його затримання на підставі постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 21 листопада 2011 року у справі № 4-4089/11, чинив активну фізичну протидію затриманню. Опір ОСОБА_12 вказаним співробітникам СБУ полягав в активних фізичних діях з метою перешкодити затриманню, а саме, обвинувачений намагався зачинитись в автомобілі, завести його і втекти з місця. При неодноразових спробах ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 вивести ОСОБА_12 , з автомобіля, останній впирався, відбивався руками і ногами, бив по дверях авто, висловлювався на їх адресу нецензурною лайкою. Коли вдалося забрати у ОСОБА_12 , ключі від автомобіля і останній зрозумів, що йому не вдасться втекти на автомобілі, то розшукуваний, вийшов з авто і спробував втекти пішки. Коли ОСОБА_35 , ОСОБА_37 , ОСОБА_41 його наздогнали, то обвинувачений неодноразово виривався із застосуванням грубої фізичної сили по відношенню до них, таким чином перешкоджаючи виконанню цими працівниками свої службових обов`язків щодо затримання обвинуваченого згідно постанови Шевченківського районного суду від 21 листопада 2011 року.

Крім того, внаслідок таких незаконних дій ОСОБА_12 при його затриманні, відповідно до висновку судово-медичного експерта № 239/Д від 12 червня 2012 року, співробітнику СБУ ОСОБА_45 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді садна правого колінного суглобу та гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

За таких обставин ОСОБА_12 обвинувачувався у тому, що 20 травня 2012 року, в період часу з 12 год. 45 хв. до 13 год. ОО хв., перебуваючи біля приміщення природознавчого музею по вул. Б. Хмельницького, 15, в м. Києві, чинив активну фізичну протидію працівникам правоохоронного органу - УСБУ в Київській області, під час виконання ними своїх службових обов`язків по його затриманню як обвинуваченого у кримінальній справі згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 21 листопада 2011 року у справі № 4-4089/11. Вказані дії ОСОБА_12 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 2 ст. 342 КК Українияк опір працівникам правоохоронного органу.

Суд, оцінивши надані стороною обвинувачення доказиу їх сукупності, прийшов до висновку про не доведеність вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 342 КК України ОСОБА_12 та виправдав за недоведеністю в діянні обвинуваченого наявності складу кримінальних правопорушень.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Святошинського районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки виннуватість ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 342 КК України, доведена повністю та підтверджується доказами, дослідженими в ході судового слідства, які суд безпідставно не взяв до уваги, що істотно вплинуло на його висновки.

Захисник ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_12 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, а також обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити виправдувальний вирок без зміни, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За змістом вимог п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку зазначаються: у разі визнання особи виправданою, зокрема, підстави для виправдання обвинуваченого з наведенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

При перевірці матеріалів кримінального провадження колегією суддів встановлено, що оскаржуваний вирок суду першої інстанції цим вимогам кримінального процесуального закону не відповідає.

Органом досудового розслідування ОСОБА_12 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 , ч. 2 ст. 342 КК України.

Так, суд першої інстанції визнав недопустимим, а відтак відхилив як докази обвинувачення: наказ голови Держземагенства № 1105-к від 15 листопада 2007 року про призначення ОСОБА_12 на посаду та інші документи проходження ним державної служби, а також Положення про ГУ ЗРКО, Методика та інші нормативно-правові документи, якими регламентувався порядок проведення державної експертизи землевпорядної документації, посадові інструкції, за якими підтверджується службове становище ОСОБА_12 як службової особи та його повноваження щодо затвердження висновку державної експертизи землевпорядної документації; висновок № 7-96е від 14 лютого 2008 року повторної державної експертизи землевпорядної документації - проекту землеустрою, який став підставою для відведення у власність 22-ом громадянам земельних ділянок загальною площею 44 га для ведення особистого селянського господарства на території Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області, які належали СБУ; розпорядження Васильківської райдержадміністрації Київської області № 1128 від 28 листопада 2007 року про надання дозволу 22 громадянам на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок загальною площею 44 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу Мархлівської сільської ради та матеріали його підготовки, а також сам проект землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок з усіма його додатками, які нібито містять численні порушення законодавства під час відведення вказаної земельної ділянки у власність громадян; показання обвинуваченого, в яких не оспорюються окремі обставини з фактичного боку, та свідків ОСОБА_34 , ОСОБА_46 , та ОСОБА_47 , які нібито вказують на те, що ОСОБА_12 зловживав своїми службовими становищами, здійснюючи незаконне втручання в діяльність експертів; розпорядження Васильківської райдержадміністрації Київської області № 654 від 31 березня 2008 року та інші матеріли надання у власність 22-м громадянам вказаної земельної ділянки, в тому числі акти на неї, які підтверджують факт відчуження цієї землі з власності держави; акт про результати перевірки здійснення державної експертизи землевпорядної документації ГУ ЗРКО від 24 березня 2018 року, висновок спеціалістів щодо відповідності документації із землеустрою вимогам законодавства від 15 липня 2011 року, висновок судово-землевпорядної експертизи № 01-09/1245 від 30 серпня 2011 року, висновок судової будівельно-технічної експертизи з оцінки земельних ділянок № 11255 від 15 грудня 2008 року, дані листування Головного управління Держкомзему у Київській області, Управління Держкомзему Васильківського району, Управління водного господарства у м. Києві та Київській області та Васильківської РДА, за якими нібито встановлені численні порушення під час відведення вказаної земельної ділянки у власність громадян та вартість останньої, відтак затвердження ОСОБА_12 висновку № 7-96е від 14 лютого 2008 року повторної державної експертизи землевпорядної документації є протиправним; документи, що стосуються факту перебування відведених вказаним 22-м громадянам земель у постійному користуванні СБУ; судові рішення щодо спірної земельної ділянки, якими підтверджено правомірність перебування спірних земель у користуванні СБУ; показання потерпілого ОСОБА_44 та свідка ОСОБА_42 , документи щодо їх службового статусу, та матеріали відео фіксації затримання ОСОБА_12 , які нібито підтверджують опір з боку останнього працівникам СБУ; постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 21 листопада 2011 року, якою надано дозвіл на затримання ОСОБА_12 ; висновок судово-медичної експертизи № 239д від 12 червня 2012 року, за яким ОСОБА_45 були спричинені легкі тілесні ушкодження як результат опору; протоколи виїмок та огляду вказаних вище документів, якими пояснюється походження доказів.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, зокрема не знаходять свого підтвердження доказами, зібраними під час досудового розслідування.

Обґрунтовуючи свої висновки про недоведеність винності ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 342 КК України, суд першої інстанції навів у вироку показання свідків, перерахував надані стороною обвинувачення докази, однак всупереч ст. 94 КПК України суд не дав оцінку як кожному доказу окремо з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, так і сукупності доказів з точки зору достатності та взамозв`язку для прийняття рішення.

Так, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, але керуючись Законом.

У даному випадку оцінка доказів судом виходить за межі змісту показань свідків та обвинуваченого і фактично є припущенням суду.

Крім того, суд трактує показання свідків «через призму відомих на сьогодні обставин» та у своїй оцінці припускається довільного їх тлумачення, при цьому залишаючи поза увагою обставини на час вчиненя інкримінованих ОСОБА_12 кримінальних правопорушень. У судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_12 наполягав, що експертизи безпосередньо він не проводив проте визнав, що своїм підписом висновкам експертизи надав юридичної сили.

Зі змісту судового рішення вбачається, що суд вдався до суб`єктивного трактування положень законодавства, належним чином не перевірив пред`явлене обвинувачення, вийшовши за його межі.

Таким чином, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Таким чином, з огляду на допущені істотні порушення вимог КПК України, відсутність належної оцінки доказів відповідно до ст. 94 КПК України, оскаржуваний вирок суду першої інстанції не можна визнати законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому він підлягає скасування.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, в якій прокурор просив скасувати вирок та призначити новий судовий розгляд.

Частиною 2 ст. 415 КПК України передбачено, що призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права наперед вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосуванням судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_12 допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а тому ухвала суду відповідно до вимог ст. 412, ст. 415 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року щодо ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 342 КК України, скасувати та призначити новий судовий розгляд.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_______________ ______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/1080/2017
Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_48
Доповідач: ОСОБА_1