В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/1238/17

Провадження № 1-кп/348/61/18

01 березня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

представника сектору ювенальної превенції Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 ,

представника служби в справах дітей ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна кримінальне провадження за обвинувальним актом, внесеним в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000361 від 04.06.2017 року щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Грабовець, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, виховувався в неповній сім"ї, проживає з батьком, на обліку в службі у справах дітей Богородчанської РДА та ювенальній превенції Богородчанського ВП ГУНП не перебував, в силу ст. 89 КК України не судимого,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжку).

Злочин ним вчинено при наступних обставинах:

22 травня 2017 року приблизно о 15:00 год. неповнолітній ОСОБА_4 знаходився в гостях в житловому будинку ОСОБА_9 , що в АДРЕСА_3 , де позичив в останнього в борг 200 грн., після чого пішов до себе додому. Приблизно о 18 год. ОСОБА_4 повернувся до будинку ОСОБА_9 з метою позичити в того сумку. Зайшовши всередину житлового будинку, неповнолітній ОСОБА_4 побачив, що ОСОБА_9 спить в кімнаті, а неподалік знаходився рюкзак. В цей час він вирішив вчинити його крадіжку. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав рюкзак чорного кольору вартістю 400 грн., в якому знаходився нетбук марки «Samsung» вартістю 4999 грн., та зарядний пристрій до даного нетбука вартістю 500 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 5899 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та дав суду показання про те, що він народився та проживав в с.Грабовець Богородчанського району разом з матір"ю. Батько створив нову сім"ю та переїхав проживати в с.Вікторів Галицького району. Його мати померла в 2015 році і з того часу він жив з батьком, хоча періодично проживав в с.Грабовець Богородчанського району, так як навчався у вечірній школі, та мешкав в їх житловому будинку. В цей період фактичний догляд за ним здійснювала його тітка.

Стосовно події 22 травня 2017 року пояснив наступне. В кінці травня 2017 року він мав намір поїхати в с.Татарів Яремчанської міської ради на тимчасові заробітки, для чого йому були потрібні кошти. 22.05.2015 року в обідню пору він пішов в с.Цуцилів Надвірнянського району до свого знайомого ОСОБА_9 , в якого позичив 200 грн., після чого пішов на пилораму по власних потребах. Приблизно 0 19 год. він вирішив повернутися до ОСОБА_9 , щоб позичити в того ще і рюкзак для поїздки на заробітки. Прийшовши в будинок потерпілого, він побачив, що ОСОБА_9 спить в кімнаті, а неподалік знаходиться рюкзак чорного кольору. Він вирішив непомітно взяти даний рюкзак, а в подальшому передзвонити потерпілому і після заробітків його повернути. Про те, що в рюкзаку знаходився нетбук із зарядним пристроєм, він не знав, даний факт виявив вже набагато пізніше, коли побачив дані речі в кишені рюкзака. Викрадене він повернув вже під час досудового слідства. Чому так вчинив, пояснити не може, але в подальшому усвідомив, що вчинив неправомірно, за свої дії йому соромно. У вчиненому щиро розкаюється, просить вибачення за скоєне та запевнив суд, що подібного більше не повториться і просить його суворо не карати та застосувати до нього амністію і звільнити від покарання.

Окрім визнання вини неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 , на підтвердження встановлених судом обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення свідчать докази, дослідженні під час судового розгляду у порядку ст. 94 КПК України, зокрема:
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.06.2017 року, згідно якого прийнято заяву від ОСОБА_9 , мешканця с. Цуцилів Надвірнянського району, про те, що 22.05.2017 року в період часу з 13 до 15 год. невідома особа викрала з будинку ноутбук маки «Samsung» та гроші в сумі 150 грн.(а.с.74-75);

- протокол огляду місця події від 03.06.2017 року та фототаблиця до нього, згідно якого ОСОБА_4 вказав на рюкзак чорного кольору, ноутбук «Samsung» та зарядний пристрій до нього і підтвердив про їх викрадення з будинку потерпілого ОСОБА_9 . Зазначені речі були належним чином упаковані, оглянуті та долучені до матеріалів кримінального провадження як речові докази (а.с.76-86);

Згідно довідок середньоринкова вартість рюкзака спортивного становить 400 грн., вартість нетбука марки «Samsung» становить 4999 грн., зарядного пристрою до нетбука марки «Samsung» становить 500 грн. (а.с.87-88)
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , його законний представник не заперечували щодо визначеної вартості викраденого майна.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з"явився, однак подав суду заяву, в якій просить дане провадження розглянути в його відсутність, зазначив, що жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого немає, збитки йому відшкодовано, просить його суворо не карати (а.с.68).

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 охарактеризував свого сина з позитивної сторони. Пояснив, що ОСОБА_4 проживав в с.Грабовець Богородчанського району разом зі своєю матір"ю, яка померла в 2015 році. Син навчався у школі по мірі своїх можливостей, зауважень з боку вчителів щодо його поведінки не було. Після смерті матері син фактично став проживати разом з ним та його новою сім"єю в с.Вікторів Галицького району, але періодично їздив в с.Гравоцець, де за ним доглядала тітка, поки він не закінчив вечірню школу. Йому не було відомо про випадки, коли син міг брати чужі речі. Син працьовитий, допомагає йому в господарстві, на прожиття заробляє тимчасовими заробітками. Він має вплив на сина, вважає, що той більше не вчинить злочинів. Також просить застосувати до його сина ОСОБА_4 закон про амністію і звільнити того від покарання.

Представники служби у справах дітей Надвірнянської РДА та сектору ювенальної превенції Надвірнянського ВП ГУНП пояснили суду, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 розкаюється у скоєному, на обліку у їх службах не перебував. Виховувався неповнолітній у неповній, неблагополучній сім"ї.

Враховуючи, що обвинувачений в судовому засіданні свою вину визнав повністю, висунуте проти нього обвинувачення він розуміє та не оспорює, суд, розцінюючи досліджені докази як об`єктивні та такі, що відповідають фактичним обставинам справи, вважає їх достатніми для винесення вироку.

Дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), кваліфіковані вірно.

При призначенні неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує, що він вчинив умисний, корисливий злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості. Обставин, які обтяжують покарання не встановлено. Разом з тим, суд приймає до уваги щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім, що визнається судом пом`якшуючими покарання обставинами.

При призначенні покарання суд також вивчив Досудову доповідь про неповнолітнього обвинуваченого.

Враховуючи особу неповнолітнього обвинуваченого, що він має постійне місце проживання, де мешкає в родині з батьком інвалідом 2 групи, матеріально побутові умови задовільні, за місцем проживання характеризуються позитивно, власного майна не має, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, його поведінку до і після вчинення злочину, відношення до вчиненого, а також думку потерпілого, висловленої ним в заяві на адресу суду, тому суд вважає необхідним призначити неповнолітньому обвинуваченому покарання, достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у вигляді громадських робіт, та з урахуванням заявленого у судовому засіданні клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» - звільнити останнього від визначеного судом покарання.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Відповідно до ст.85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року, що набрав чинності 07.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України та особи, визнані винними у вчинені необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.

Обвинувачений ОСОБА_4 є неповнолітнім, вчинив злочин середньої тяжкості, в силу ст.89 КК України не судимий, заявив про застосування щодо нього амністії, обставин, які б перешкоджали застосуванню амністії, відповідно до ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено,тому на підставі п.а) ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» обвинувачений підлягає звільненню від відбування призначеного покарання.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року, що набрав чинності 07.09.2017 року.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Речові докази у кримінальному провадженні: рюкзак чорного кольору, нетбук марки «Samsung», зарядний пристрій до нетбука, які знаходяться на зберіганні в ОСОБА_9 - повернути власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1