Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/419/17-к
У Х В А Л А
"20" березня 2018 р. м.Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
з участю:
прокурора ОСОБА_2
захисників: ОСОБА_3
ОСОБА_4
законного представника неповнолітнього ОСОБА_5
неповнолітнього ОСОБА_6
законного представника неповнолітнього ОСОБА_7
неповнолітнього ОСОБА_8
потерпілої ОСОБА_9
представника ССД Олевської РДА ОСОБА_10
секретаря ОСОБА_11

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 8-го класу Сущанської ЗОШ І-ІІ ступенів, не інваліда, не судимого,
у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , уродженця с.Тепениця Олевського району Житомирської області, українця, громадянина України, учня 8-го класу Сущанської ЗОШ І-ІІ ступенів, не інваліда, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,
10 вересня 2017 року, об 13 годині 00 хвилин, неповнолітні ОСОБА_6 , та ОСОБА_8 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, підійшли до моторолера, марки «YIВЕN», моделі «YВ150Т-35», без державного номерного знаку, який був припаркований біля монументу «Визволителям», що по вул.Лісовій в с.Хмелівка Олевського району Житомирської області та належить ОСОБА_9 , де переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, взявши в руки зазначений моторолер, біло-чорного кольору, відвели його до лісового масиву, що в напрямку с.Сущани Олевського району Житомирської області, після чого ОСОБА_6 , за допомогою викрутки запустив двигун вказаного транспортного засобу, сівши разом на останній з місця вчинення суспільно-небезпечного діяння зникли, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_9 , матеріальних збитків на суму 20 660.30 грн.
Дії неповнолітнього ОСОБА_6 , підпадають під ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, вчинене проти безпеки руху та експлуатації транспорту, що виразилося у незаконному заволодінні транспортним засобом.
Дії неповнолітнього ОСОБА_8 , підпадають під ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, вчинене проти безпеки руху та експлуатації транспорту, що виразилося у незаконному заволодінні транспортним засобом.
У судовому засіданні неповнолітні ОСОБА_6 , та ОСОБА_8 , свою провину у вчиненому суспільно-небезпечному діянні, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.289 КК України визнали повністю та надали показання по суті вчиненого ними суспільно-небезпечного діяння, підтвердивши, що дійсно вони разом вчинили суспільно-небезпечне діяння при обставинах, які зазначені в клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру до особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність. Вчинили вказане діяння у зв`язку із бажанням покататися. У вчиненому щиро розкаюються, розуміючи протиправність своїх дій, що були ними вчинені. Зобов`язалися неухильно додержуватися норм передбачених Конституцією України та законів України. Просять звільнити їх від покарання із застосуванням до них примусових заходів виховного характеру.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 , - ОСОБА_5 , у судовому засіданні просить клопотання про застосування до її сина ОСОБА_12 примусових заходів виховного характеру задовольнити, при цьому запевнила суд, що вона має позитивний вплив на свого сина ОСОБА_12 та зобов`язується контролювати його поведінку і здійснювати повсякденний контроль над ним.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_8 , - ОСОБА_7 , у судовому засіданні просить клопотання про застосування до її сина ОСОБА_13 примусових заходів виховного характеру також задовольнити, при цьому запевнила суд, що вона має позитивний вплив на свого сина ОСОБА_13 , зобов`язується контролювати його поведінку і здійснювати повсякденний контроль над ним.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання щодо застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітніх ОСОБА_6 , і ОСОБА_8 , які не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність, у виді передачі неповнолітніх під нагляд батьків.
Захисник неповнолітнього ОСОБА_6 , - адвокат ОСОБА_4 , у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до його підзахисного ОСОБА_6 , примусових заходів виховного характеру, оскільки мати неповнолітнього ОСОБА_6 , в змозі виховувати свого сина ОСОБА_12 , а тому до нього слід застосувати примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері - ОСОБА_5 .
Захисник неповнолітнього ОСОБА_8 , - адвокат ОСОБА_3 , у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до його підзахисного ОСОБА_8 , примусових заходів виховного характеру, оскільки мати неповнолітнього ОСОБА_8 , також в змозі виховувати свого сина ОСОБА_13 , а тому до нього слід застосувати примусові заходи виховного характеру у виді передачі м неповнолітнього під нагляд матері - ОСОБА_7 .
Потерпіла ОСОБА_9 , у судовому засіданні щодо клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітніх ОСОБА_6 , і ОСОБА_8 , не заперечувала. Заявлений нею цивільний позов до законних представників неповнолітніх підтримала у повному обсязі, із підстав, що наведені у її позовній заяві та просить суд задовольнити її вимоги, оскільки вона понесла матеріальні збитки та моральну (немайнову) шкоду, яку понесла внаслідок неправомірних дій неповнолітніх дітей законних представників, розмір якої, що вказаний у позовній заяві юристом при складанні позовної заяви її влаштовує, вважає, що цей розмір завданої моральної шкоди є розумним, так як вона в результаті незаконного заволодіння її транспортним засобом не змогла поїхати до лісу за ліктравами.
Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, подане клопотання, суд вважає, що клопотання слідчого СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області підлягає до задоволення з наступних підстав:
так відповідно до ч.3 ст.12 КК України суспільно-небезпечне діяння, яке вчинили неповнолітні ОСОБА_6 , та ОСОБА_8 , є злочином середньої тяжкості.
Відповідно до ст.501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосовувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме. Якщо під час судового розгляду не буде доведено однієї з обставин, передбачених у пункті 1 або 2 частини першої цієї статті, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні примусових заходів виховного характеру і закрити кримінальне провадження.
Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 5 від 16.04.2004 року (п.19 постанови) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», вирішуючи питання про звільнення неповнолітніх від кримінальної відповідальності із застосуванням до них примусових заходів виховного характеру, суди мають виходити з вимог статей 97 і 105 КК України, статей глави 38 КПК України, а також враховувати відповідні роз`яснення Пленуму Верховного Суду України по вказаним питанням.
Разом із тим, частиною 1 ст. 498 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до довідки органу місцевого самоврядування № 1615 від 14.09.2017 року стверджено, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьками його є: мати - ОСОБА_5 . На момент вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_6 , не виповнилося 16 років. У відповідності до ч.1 ст.22 КК України кримінальній відповідальності за ч.1 ст.289 КК України підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося шістнадцять років. Станом на 10.09.2017 року (день вчинення суспільно небезпечного діяння), ОСОБА_6 , виповнилося лише 13 років 02 місяців, отже на нього поширюється дія ст.498 КПК України.
Відповідно до довідки органу місцевого самоврядування № 1921 від 30.11.2017 року стверджено, що ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьками його є: мати - ОСОБА_7 . На момент вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_8 , не виповнилося 16 років. У відповідності до ч.1 ст.22 КК України кримінальній відповідальності за ч.1 ст.289 КК України підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося шістнадцять років. Станом на 10.09.2017 року (день вчинення суспільно небезпечного діяння), ОСОБА_8 , виповнилося лише 13 років 02 місяців, отже і на нього поширюється дія ст.498 КПК України.
Частина 5 ст. 499 КПК України передбачає, що за відсутності підстав для закриття кримінального провадження прокурор затверджує складене слідчим або самостійно складає клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду.
Як передбачає ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
При обранні виду примусового заходу виховного характеру суд враховує умови життя та виховання неповнолітніх та те, що неповнолітні проживають у приватних будинках разом із батьками, матеріально-побутові умови життя задовільні, їх сім`ї за місцем проживання характеризуються позитивно, неповнолітні навчаються у 8 класі Сущанської ЗОШ І-ІІ ступенів, де характеризуються: ОСОБА_6 , - негативно, ОСОБА_8 , - позитивно, за станом здоров`я здорові.
Таким чином, на основі аналізу зібраних і досліджених в судовому засіданні доказів, та з урахуванням наведених даних про особи неповнолітніх ОСОБА_6 , і ОСОБА_8 , які вчинили суспільно-небезпечне діяння, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, враховуючи обставини вчиненого діяння, відсутність тяжких наслідків, відношення неповнолітніх ОСОБА_6 , та ОСОБА_8 , до вчиненого, їхнє щире каяття, суд приходить до висновку про доведеність вчинення неповнолітніми ОСОБА_6 , і ОСОБА_8 , суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, не досягши віку, з якого можлива кримінальна відповідальність за це діяння та застосування до них примусових заходів виховного характеру, а тому клопотання про застосування до неповнолітніх примусових заходів виховного характеру підлягає задоволенню.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.
По кримінальному провадженню заявлено цивільний позов ОСОБА_9 , у порядку ст.128 КПК України до законних представників неповнолітніх ОСОБА_6 , і ОСОБА_8 , - ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної неповнолітніми внаслідок вчинення суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, яка просить суд стягнути з матерів неповнолітніх ОСОБА_6 , і ОСОБА_8 , - ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 , на її користь понесену внаслідок протиправних дій неповнолітніх матеріальну шкоду в сумі 3404.85 грн., моральну шкоду в сумі 10 000.00 грн., 1300.00 грн., понесених витрат на проведення експертизи та витрати зі сплати судового збору.
Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу.
Так, внаслідок протиправних дій неповнолітніх ОСОБА_6 , і ОСОБА_8 , завдано матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_9 , яка відповідно до висновку експерта № 017/477 від 17.09.2017 року становить 3404.85 грн., при цьому позивачем при проведенні вказаної експертизи було понесено витрати в сумі 1300.00 грн., що підтверджується квітанцією № 017/477 до прибуткового касового ордера від 13.09.2017 року, (а.с.67), та витрати по сплаті судового збору в сумі 711.85 грн., за подання до суду цивільного позову, (а.с.54 «а»), що підлягає відшкодуванню у дольовому порядку, (а.с.62- 66).
Відповідно до статті 1166 ЦК України загальними підставами відповідальності за завдану майнову шкоду є майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Разом із тим приписами ст.1178 ЦК України визначено, що шкода завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.
З огляду на зазначене, суд вважає, що завдана матеріальна шкода підлягає стягненню із законних представників неповнолітніх ОСОБА_6 , і ОСОБА_8 , - ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 .
Вирішуючи питання відносно стягнення із законних представників неповнолітніх ОСОБА_6 , і ОСОБА_8 , - ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 , завданої неповнолітніми, їх протиправними діями потерпілій ОСОБА_9 , моральної шкоди, суд зазначає те, що потерпілою позивачем не доведено у судовому засіданні завдання такої шкоди, і не надано до суду належних та допустимих доказів щодо завдання неповнолітніми потерпілій моральної (немайнової) шкоди, не вказано у судовому засіданні в чому полягає така шкода, не обґрунтовано її розмір, які позивачем було перенесені психічні страждання, а доводи позивачка про те, що вона не змогла поїхати до лісу за ліктравами, в розумінні Цивільного кодексу України не є моральною шкодою, та передбачає інші правовідносини. За таких обставин цивільний позов в частині стягнення моральної (не майнової шкоди) не підлягає до задоволення за недоведеністю, а відтак безпідставністю.
Згідно до ст.1177 ЦК України слідує, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 81 ЦПК України крім того покладено обов`язок доказування і подання доказів сторонами. Із зазначеної статті слідує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.8, 21, 55, 59, 63, 129 Конституції України, ст.ст.12, 22, 97, 105, ч.1 ст.289 КК України ст.ст.95, 61, 62, 100, 124, 127-129, 292, 350, 484, 485, 490, 498-501, 369, 370, 372, 375, 376, 392, 393, 395 КПК України та ст.ст. 16, 22, 1166, 1177, 1178 ЦК України, суд -
Клопотання слідчого СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які вчинили суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність задовольнити.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Олевський ВП Коростенкського ВП ГУНП в Житомирській області направивши їм копію такої.
Цивільний позов задовольнити частково стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт № НОМЕР_3 , ІПН: НОМЕР_4 , ( АДРЕСА_3 ), не працюючої та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , ІПН: НОМЕР_6 , ( АДРЕСА_2 ), не працюючої на користь потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ( АДРЕСА_4 ) 5416 (п`ять тисяч чотириста шістнадцять) грн., 70 коп., завданої матеріальної шкоди, у дольовому порядку, а саме по 2708 (дві тисячі сімсот вісім) грн., 35 коп., з кожної. В решті позову відмовити за безпідставністю.
Після набуття вироку законної сили речові докази по кримінальному провадженню, які за постановою слідчого СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_14 , «Про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів» від 18.09.2017 року перебувають на відповідальному зберіганні у ОСОБА_9 , а саме: моторолер, марки «YIВЕN», моделі «YВ150Т-35», без державного номерного знаку, біло-чорного кольору - вважати повернутими за належністю.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня її оголошення.

Копію ухвали суду, після її оголошення негайно вручити неповнолітнім ОСОБА_6 , і ОСОБА_8 , через їх законних представників ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 , та вручити прокурору, інші учасники судового провадження копію ухвали мають право отримати у суді.

Суддя: ОСОБА_1