Провадження № 11-кп/780/114/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 24 25.01.2018

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Києво-Святошинсього районного суду Київської області від 04.12.2017 року, якою відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001199 від 20.11.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 204 КК України, укладеної між прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_10 , підозрюваним ОСОБА_9 та захисником ОСОБА_8 23.11.2017 року, кримінальне провадження повернуто прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України, клопотання захисника ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» залишено без розгляду, -
Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :
До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001199 щодо ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 204 КК України.
Ухвалою від 04.12.2017 року відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001199 від 20.11.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 204 КК України, укладеної між прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_10 , підозрюваним ОСОБА_9 та захисником ОСОБА_8 23.11.2017 року, кримінальне провадження повернуто прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України, клопотання захисника ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» залишено без розгляду. Обґрунтовуючи своє рішення, суд послався на те, що прокурором обвинуваченому ОСОБА_9 висунуто неконкретне обвинувачення, оскільки товари, у пособництві в незаконному транспортуванні з метою збуту яких обвинувачується ОСОБА_9 , не відповідають критеріям, які ставляться до підакцизних товарів, та при укладенні угоди досягнуто згоди про покарання щодо якого встановлена явна неможливість виконання, що свідчить про те, що угода від 23.11.2017 року у кримінальному провадженні № 0001199 не відповідає вимогам КПК України та КК України. При складенні обвинувального акту прокурором порушено п. 5 ст. 291 КПК України, оскільки обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин, встановлених досудовим розслідуванням, а не виклад фактичних обставини, встановлених прокурором. Крім того, в 6 розділі угоди про визнання винуватості не вказана дата її складення.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України. Угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472-474 КПК України. В судовому засіданні ОСОБА_9 пояснив, що угода підписана ним добровільно, він розуміє наслідки цієї дії та в повній мірі готовий та має можливість сплатити штраф. Санкція ч.1 ст. 204 КК України не передбачає покарання іншого, ніж штраф.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які погодилися з доводами прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти одне з таких рішень: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 ч.1 або ч.2 ст. 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
У відповідності до ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода заподіяна лише державним чи суспільним інтересам.
Виходячи з викладених вище вимог закону, угода про визнання винуватості може бути укладена в даному кримінальному провадженні, оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 у відповідності до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, шкода заподіяна лише державним інтересам, ініціатором угоди є прокурор та підозрюваний ОСОБА_9 ..
Згідно ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону та відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Відмовляючи в затвердженні угоди про визнання винуватості, суд виходив з того, що існує явна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе угодою зобов`язань, а саме сплати штрафу в сумі 20400 грн. протягом 1 місяця після набрання вироком законної сили. Ці свої доводи суд обґрунтовує тим, що ОСОБА_9 є інвалідом другої групи і він не має навіть теоретичної можливості не продовжуючи злочинної діяльності виконати умови угоди.
На думку колегії суддів, такі твердження суду першої інстанції є неприпустимим, оскільки без наявності на те підстав, суд стверджує про можливе продовження обвинуваченим злочинної діяльності.
Обвинувачений ОСОБА_9 , під час розгляду апеляційної скарги зазначив, що він тривалий час займався підприємницькою діяльністю і зараз зареєстрований як приватний підприємець. Він має певні заощадження і тому в змозі виконати умови угоди.
У відповідності до абзацу другого ч. 7 ст. 474 КПК України, в разі відмови в затвердженні угоди, досудове розслідування або судове провадження продовжуються в загальному порядку.
В даній ситуації, суд першої інстанції в разі відмови в затвердженні угоди про примирення, повинен був переконатися в можливості судового розгляду провадження та при наявності до того підстав, провести судовий розгляд справи в загальному порядку.
Колегія суддів вважає, що, вдавшись до аналізу формулювання обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, суд вийшов за межі своїх повноважень під час підготовчого судового засідання. Зокрема, твердження в ухвалі суду про те, що керосин не є підакцизним товаром, на даному етапі, є неприпустимим, поскільки для такого висновку необхідно дослідити та оцінити певні докази, що можливо лише на стадії судового розгляду кримінального провадження.
Колегія суддів також зазначає, що у відповідності до ст. 412 КПК України, одним з істотних порушень кримінального процесуального законодавства, що тягне за собою безумовне скасування судового рішення ( вироку чи ухвали ) є відсутність носія, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
В матеріалах провадження наявний диск, на якому взагалі відсутня будь-яка інформація про фіксацію судового засідання.
В зв`язку з вище викладеним колегія суддів приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції є не законним, а тому підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, поскільки вказані порушення колегія суддів визнає істотними, таким, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинсього крайонного суду Київської області від 07.11.2017 року, якою відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001199 від 20.11.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 204 КК України, укладеної між прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_10 , підозрюваним ОСОБА_9 та захисником ОСОБА_8 23.11.2017 року, кримінальне провадження повернуто прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України, клопотання захисника ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» залишено без розгляду, скасувати.
Призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :