Ухвала
Іменем України
23 квітня 2018 р.

м. Київ
провадження № 51-5624 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 26 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 20 березня 2018 року.

Суть питання та встановлені судом обставини
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій не погоджується з постановленими відносно нього судовими рішеннями, просить їх скасувати та закрити кримінальне провадження через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, з огляду на положення ст. 412 КПК України.

Мотиви Суду
Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. При цьому відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
За вимогами ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Засуджений ОСОБА_4 , обґрунтовуючи незаконність постановлених відносно нього вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду, зазначає, що судовий розгляд був проведений неповно, переважно наводить доводи, які стосуються фактичних обставин кримінального провадження, а також оцінки доказів, що, з огляду на вимоги як ст. 438, так і ст. 433 КПК України, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Також засуджений ОСОБА_4 , усупереч наведених положень, у своїй касаційній скарзі не наводить обґрунтування щодо незаконності чи необґрунтованості ухвали Апеляційного суду Луганської області від 20 березня 2018 року, а також необхідності її скасування через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, з огляду на положення ст. 412 КПК України.
Засуджений у своїй касаційній скарзі також зазначає, що постановлені відносно нього вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 26 грудня 2017 року та ухвала Апеляційного суду Луганської області від 20 березня 2018 року підлягають скасуванню, а кримінальне провадження закриттю, проте обґрунтованих доводів, з огляду на вимоги ст. ст. 440, 438, 433 КПК України, касаційна скарга не містить.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити скаргу засудженого без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5