Справа № 572/1728/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2017 року

Сарненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сарни кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000092 по обвинуваченню ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с.Орлівка та жителя АДРЕСА_1 українця, громадянина України, пенсіонера, раніше не судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, та ч.3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , в один з днів останньої декади січня 2017 року, в темну пору доби, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проник до підсобного приміщення, розташованого по АДРЕСА_2 звідки таємно викрав майно, належне ОСОБА_5 а саме: телевізор марки «Samsung» з пультом, вартістю 600 грн., килим, вартістю 450 грн. та покривало, вартістю 100 гри., а всього майна на загальну суму 1150 грн., чим останній було заподіяно збитків на вказану суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

ОСОБА_3 , повторно, в один з днів другої декади березня 2017 року, в темну пору доби, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проник до підсобного приміщення, розташованого по АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав майно, належне ОСОБА_6 , а саме: дерев`яну драбину, вартістю 100 грн., дві ручні пилки, вартістю 35 грн. кожна, а всього майна на загальну суму 170, чим останньому було заподіяно збитків на вказану суму. Викраденим розпорядився па власний розсуд.

ОСОБА_3 , повторно, в один з днів третьої декади березня 2017 року, в темну пору доби, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проник до будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав майно, належне ОСОБА_6 : алюмінієву каструлю, вартістю 150 грн., ручну машинку для стрижки, вартістю 75 грн., бритву для гоління (опаску), вартістю 200 грн. та швейну машину, вартістю 300 грн., а всього майна на загальну суму 725, чим останньому було заподіяно збитків на вказану суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

ОСОБА_3 , повторно, в один з днів останньої декади квітня 2017 року, в темну гіору доби, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проник до будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав належний ОСОБА_6 газовий балон вартістю 250 грн., чим останньому було заподіяно збитків на вказану суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

ОСОБА_3 , повторно, в один з днів другої декади травня 2017 року, перебуваючи на території господарства, розташованого по АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав належні ОСОБА_6 два алюмінієві бідони заповнені смолою, вартістю 276 грн. кожен, загальною вартістю 552 грн., чим останньому було заподіяно збитків на вказану суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

ОСОБА_3 , повторно, в один з днів третьої декади травня 2017 року, в темну пору доби, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проник до підсобного приміщення, розташованого по АДРЕСА_1 , звідки викрав належну ОСОБА_6 металеву драбину вартістю 250 грн., чим останньому було заподіяно збитків на вказану суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

ОСОБА_3 , повторно, в один з днів другої декади червня 2017 року, в темну пору доби, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проник до підсобного приміщення, розташованого по АДРЕСА_1 , звідки викрав належну ОСОБА_6 ) металеву драбину вартістю 250 грн., чим останньому було заподіяно збитків на вказану суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 32 КК України повторність відсутня, коли особа вчиняє два або більше тотожних викрадень майна, об`єднаних єдиним злочинним наміром. Неодноразове незаконне вилучення чужого майна чи заволодіння ним, що складається із тотожних діянь, які мають загальну мету та із самого початку охоплюються єдиним злочинним наміром на заволодіння конкретним майном, слід розглядати як один продовжуваний злочин. У зв`язку з наведеним дії обвинуваченого ОСОБА_3 по епізодах оголошених підозр за ч. 3 ст. 185 КК України слід кваліфікувати як один продовжуваний злочин.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд по епізодах оголошених підозр щодо викрадення наступного майна: телевізор марки «Samsung» з пультом, вартістю 600 грн., килим, вартістю 450 грн., покривало, вартістю 100 грн., дерев`яну драбину, вартістю 100 грн., дві ручні пилки, вартістю 35 грн. кожна, алюмінієву каструлю, вартістю 150 грн., ручну машинку для стрижки, вартістю 75 грн., бритву для гоління (опаску), вартістю 200 грн. та швейну машину, вартістю 300 грн., двох металевих драбин вартістю 250 грн., газовий балон вартістю 250 грн., алюмінієву каструлю, вартістю 150 грн., ручну машинку для стрижки, вартістю 75 грн., бритву для гоління (опаску), вартістю 200 грн. та швейну машину, вартістю 300 грн. кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло та до іншого приміщення особи.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд по епізоду оголошеної підозри щодо викрадення двох алюмінієвих бідонів заповнених смолою, вартістю 276 грн. кожен, кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Суд визнає обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні даних кримінальних правопорушень.

Встановлені судом обставини повністю підтверджується наступними дослідженими доказами.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованих йому діяннях визнав повністю та щиро розкаявся, дав повні та детальні пояснення про обставини вчинення кримінальних правопорушень.

Окрім визнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_3 , його вина у вчиненні інкримінованих йому діянь підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, а також те, що заперечень від учасників судового розгляду, щодо недоцільності дослідження інших обставин справи, їх скоєння не надходило, і вони ніким не оспорюються, при цьому, суд з`ясував чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, а також, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дослідження доказів є недоцільним у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, а тому, враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. При призначенні покарання суд керується наступним.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Тому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_3 є особою похилого віку, за місцем проживання та реєстрації характеризується посередньо, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне часткове відшкодування завданого збитку. Обставини, що обтяжують покарання не встановленні. При призначенні виду та міри покарання суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді позбавлення волі з визначенням покарання за вчинення кримінальних правопорушень відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, з врахуванням всіх обставин вчиненого в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд прийшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства.

Потерпіла ОСОБА_5 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 3600 грн., та моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Потерпілий ОСОБА_6 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 500 грн.

В судовому засіданні позивачі позови підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позов ОСОБА_6 визнав повністю, позов ОСОБА_5 визнав частково.

Враховуючи винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведеною, суд приходить до висновку, що позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди завданою крадіжкою двох металевих драбин вартістю 250 грн. кожна, підлягає задоволенню, виходячи з пояснень потерпілого та обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 9 постанови від 31 березня 1995 р. № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розмір відшкодування такої шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Визначаючи розмір суми, яка підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_5 , суд виходить з того, що потерпілій було спричинено душевні страждання, тимчасово було тимчасово порушено звичайний життєвий ритм, що потребувало від неї додаткових зусиль фізичного та психологічного характеру для організації та подальшого налагодження способу життя, вона пережила нервовий стрес. Враховуючи обсяг заподіяних потерпілій моральних страждань, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню і з обвинуваченого слід стягнути на користь потерпілої 2000 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди в результаті вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 02.07.2004 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення, у зв`язку з чим позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди слід задовольнити частково та роз`яснити потерпілій можливість вирішення спірних питань у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведеною, суд приходить до висновку, що позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданою крадіжкою телевізора марки «Samsung» з пультом, вартістю 600 грн., килиму, вартістю 450 грн. та покривала, вартістю 100 гри., а всього майна на загальну суму 1150 грн., яка підтверджена документально, підлягає частковому задоволенню, виходячи з пояснень потерпілого та обвинуваченого.

На стадії досудового розслідування запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, відповідних клопотань в судовому засіданні не заявлено,

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 роки позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України для ОСОБА_3 визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки з випробуванням та покласти відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

1) повідомляти уповноважені органи пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

2) періодично з`являтися для реєстрації до Сарненського РВ з питань пробації;

3) попросити публічно пробачення у потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 500 (п`ятсот) гривень матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 1150 (одна тисяча сто п`ятдесят) гривень матеріальної шкоди та 2000 (дві тисячі) гривень моральної шкоди.

Речові докази:навісний металевий замок, телевізор марки «Самсунг» та пульт до нього, килим - повернути потерпілій ОСОБА_5 , дві ручні металеві пилки, швейну машинку чорного кольору, дерев`яну драбину, ручну машинку для стрижки, газовий балон, два алюмінієві бідони по 40 літрів кожен, алюмінієву каструлю, ручну бритву для гоління - повернути потерпілому ОСОБА_6 , три сліди взуття -залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівнен¬ської області через Сарненський районний суд Рівнен¬ської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя