Провадження № 1-кп/643/501/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.01.2018 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження №0006006 від 09.10.2017, який надійшов від Харківської місцевої прокуратури №4 за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, раніше судимого: 01.12.2003 вироком Київського районного суду м. Харкова за ст. 309 ч. 1, ст. 342 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки; 14.12.2010 вироком Московського районного суду м. Харкова за ст. 286 ч. 2, ст. 190 ч. 2, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки; 19.11.2013 вироком Московського районного суду м. Харкова за ст. 309 ч. 2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки з випробувальним терміном на 2 роки; 13.10.2014 вироком Київського районного суду м. Харкова за ст. 185 ч.2, ст. 309 ч. 2, 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, 15.04.2016 звільненого з Харківської ВК № 43 умовно-достроково на невідбутий термін покарання 7 місяців 26 днів, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

08.10.2017 приблизно о 14 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись на торгівельному майданчику «Нові Лужники», ТЦ «Барабашово», розташованому за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний 30, побачив поблизу входу до магазину № Т 30, поліетиленовий пакет з товаром, який залишив без нагляду ОСОБА_5 , на асфальтованій площадці торгівельного майданчику поруч з входом у зазначений магазин, у якому потерпілий ОСОБА_5 здійснює підприємницьку діяльність.

Після цього, ОСОБА_4 , діючи повторно, за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, та реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав вказаний поліетиленовий пакет, що належить ОСОБА_5 , в якому знаходились: куртки дитячі моделі «Луіза», чорного кольору у кількості 4 одиниць, загальною вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 302 від 13.10.2017 790 гривень кожна, куртки дитячі моделі «Масік», чорного кольору у кількості 3 одиниць, загальною вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 302 від 13.10.2017 720 гривень кожна.

Утримуючи пакет з викраденим майно при собі, ОСОБА_4 , попрямував по території торгівельного майданчика «Лужники» до виходу з ринку, однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки при спробі залишити місце скоєння злочину з викраденим майном, був зупинений потерпілим ОСОБА_5 , який помітив зникнення пакету та розпочав його самостійні пошуки. Тобто, ОСОБА_4 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі. Таким чином, ОСОБА_4 своїми злочинними діями намагався заволодіти майном ОСОБА_5 на загальну суму, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 302 від 13.10.2017 5320 гривень

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінуємого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, події якого мали місце 08.10.2017 визнав повністю та підтвердив обставини час, місце, механізм вчинення ним злочину, як зазначено вище у вироку суду. При цьому пояснив, що усе чуже майно, яким він намагався заволодіти, а саме: дитячі куртки, повернуті потерпілому.

Обвинувачений ОСОБА_4 у суді зазначив про те, що він розумів, що скоював злочин, та щиро розкаявся у його вчинені, причину скоєння ним злочину пояснив як необдуману поведінку.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у скоєні ним злочину, події якого мали місце 08.10.2017, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він скоїв закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Більш того, обвинувачений раніше неодноразово судимий в тому числі за скоєння корисливих злочинів, одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з жовтня 2000 року перебуває на обліку КЗОЗ «Обласний диспансер» з діагнозом: синдром залежності від опіоїдів, має реєстрацію, за якою постійно мешкає.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставин, що обтяжують покарання останнього, які передбачені ст. 67 КК України, судом не визнано.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії.

Враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, даних про особу винного, а також те, що відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, суд на підставі викладеного вважає за необхідне обрати обвинуваченому міру покарання, яка не пов`язана з реальним позбавленням волі, тобто з випробуванням з іспитовим строком із застосуванням ст.75, ч.1 п.п. 1,2 ст.76 КК України.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 , суд залишає раніше обраний до набрання вироку чинності, у вигляді домашнього арешту.

Потерпілим, ОСОБА_6 , цивільний позов по справі не заявлений. Крім цього, потерпілий звернувся до суду 19.12.2017 с заявою, в якій зазначив, що матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Згідно ч.1 п.п.1,2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Залишити раніше обраний запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 , до набрання вироку чинності, у вигляді домашнього арешту.

Речові докази: куртки дитячі моделі «Луіза», чорного кольору у кількості 4 одиниць, куртки дитячі моделі «Масік», чорного кольору у кількості 3 одиниць, що передані на відповідальне зберігання потерпілому повернути власнику ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_4 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1