Справа № 309/4350/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

23.11.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів :
ОСОБА_1 /головуючої /
ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хуст Закарпатської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
15 травня 2003 року Хустським районним судом за ст.ст.15 - 185 ч.3, 185 ч.3 КК України до 3 років 1 місяцю позбавлення волі; звільнений 24 травня 2005 року з місць позбавлення волі за постановою Ужгородського міського суду від 17 травня 2005 року умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 27 днів;
24 липня 2007 року Виноградівським районним судом за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений 4 грудня 2009 року з місць позбавлення волі за постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 26 листопада 2009 року умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 22 дня;
12 жовтня 2016 року Хустським районним судом за ст.ст.15 ч.2 - 185 ч.2, 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням на строк 2 роки,
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання:
- за ч. 2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі;
- за ч. 3 ст.15 - ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі;
- за ч. 3 ст.185 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
На підставі ст.71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Хустського районного суду від 12 жовтня 2016 року у вигляді 1 року позбавлення волі та остаточно до відбуття призначено ОСОБА_6 чотири роки шість місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.
Строк відбуття покарання постновлено рахувати з 9 грудня 2016 року.
Зараховано ОСОБА_6 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року, до набрання вироком законної сили.
Питання про речові докази вирішено у відповідності до ст.100 КПК України.
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що він 23 жовтня 2016 року, о 16 годині 20 хвилин, діючи умисно, з корисних мотивів, повторно, через вікно проник до складського приміщення №94 ТзОВ «Світ», де хотів таємно викрасти шість металевих труб, бувших у використанні, загальною вартістю 316грн.02коп., однак свої злочинні дії до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки, помітивши охоронця, злякався, залишив металеві труби біля приміщення та втік з місця скоєння злочину.
Крім того, ОСОБА_6 25 жовтня 2016 року, приблизно о 23годині, знаходячись в м.Хуст Закарпатської області, по вулиці Івана Франка, №94, діючи умисно, з корисних мотивів, повторно, проник на територію ТзОВ «Світ», а звідки - в приміщення будівлі, розташованої на території ТзОВ «Світ», де таємно викрав металеві труби /металобрухт/, загальною вартістю 316грн.02коп., чим завдав ТзОВ «Світ» в особі ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, ОСОБА_6 30 листопада 2016 року, о 18 години 56 хвилин, зайшов на територію кафе «Кофеліні», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де, діючи умисно, з корисних мотивів, повторно, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, зайшов до підсобного приміщення даного кафе, звідки таємно викрав жіночий велосипед марки «OREGON», вартістю 2500грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить переглянути вирок суду першої інстанції у частині призначення йому міри покарання та зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Просить врахувати, що потерпілі не мають до нього претензій, що він з потерпілими примирився, чого не врахував суд при призначенні покарання, тому просить пом`якшити призначене покарання.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого про підтримання апеляційної скарги та клопотання про застосування амністії, його захисника в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора із запереченнями проти задоволення апеляційної скарги та застосування амністії, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Фактичні обставини кримінального правопорушення, доведеність вини та кваліфікація злочину за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, в апеляційній скарзі апелянтом не порушується, тому апеляційний суд переглядає вирок в межах заявлених вимог щодо призначеного покарання.
Апеляційний суд вважає, що вирок суду ухвалений з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, відповідає вимогам ст. 370, ст. 374 КПК України, є обгрунтованим, вмотивованим, законним.
При призначеннні покарання суд першої інстанції врахував обставини, що його обтяжують, які не встановив, так і такі, які пом`якшують покарання, в тому числі і те, що потерпілі до обвинуваченого претензій не мають. Судом призначено покарання, передбачене санкціями ч.2 ст. 185 КК та ч.3 ст. 185 КК України в межах мінімального строку.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 вчинив протиправні діяння під час іспитового строку, тому суд призначив йому покарання у виді позбавлення волі, як цього вимагає ч.3 ст. 78 КК України. Відповідно до ч.3 ст. 78 КК України : у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими у статтях 71, 72 КК України.
За попереднім вироком, тобто Хустського районного суду від 12.10.2016 ОСОБА_6 було призначено покарання у виді 4- х років позбавлення волі.
Ст. 71 КК України визначено, що покарання за сукупністю вироків має бути призначено у розмірі більшому, ніж призначено за новим вироком та більшим від невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком. Отже, суд першої інстанції не вправі був призначити за сукупністю вироків менше покарання ніж понад 4 роки позбавлення волі.
Таким чином, твердження апелянта, що суд першої інстанції призначив надто суворе покарання, апеляційний суд відхиляє, з цих же підстав прохання обвинуваченого про його пом`якшення не може бути задоволено.
Апеляційний суд бере до уваги пояснення обвинуваченого про те, що суд зарахував у строк відбуття покарання не весь період перебування його під вартою як попереднє ув`язнення. Як убачається, ОСОБА_6 за попереднім вироком, який врахований у сукупність, перебував під вартою з 11.08.2016 по 12.10.2016, тому зазначений строк підлягає зарахуванню у строк відбуття покарання відповідно до положень ст. 72 КК України в редакції Закону на час постановлення вироку, тобто від 26.11.2015.
Щодо прохання про застосування Закону України " Про амністію у 2016 році", то апеляційний суд таке клопотання не може задовольнити, оскільки засуджений ОСОБА_6 не відноситься до числа осіб, визначених ст.1 цього Закону на яких поширюється його дія та до яких може бути застосована амністія, зокрема, як визначено ст. 1 даною нормою Закону такими особами є :
а) які на момент вчинення злочину були неповнолітніми; б) жінок, вагітних на день набрання чинності цим Законом; в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами; г) яких на день набранняя чинності цим Законом у встановленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу ( диспансерні категорії 1-4, онкологічні захворювання ( ІІІ., ІУ стадії за міжнародною класифікацією ТNM), СНІД ( ІІІ, ІУ клінічні стадії за класифікацією ВООЗ), та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоровя Україин від 15.08.2014 № 1348/5/572; ґ) які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону Україин " Про обов`язкове державне пенсійне страхування"; д) ветеранів війни ( учасників бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону Україин " Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту "); е) учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобисльській АЕС та потерпілих внаслідок Чоронобилської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобилської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР; є) які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.
Щодо застосування інших положень Закону, відповідно до яких може бути скорочений строк відбування покарання, то відповідно до п."в" ст. 9 даного Закону, до ОСОБА_6 також не може бути застосована амністія, оскільки він, будучи звільнений від відбування покарання з випробуванням, до закінченння іспитового строку, вчинив умисний тяжкий злочин , що є перешкодою для застосування амністії.
Разом з тим, апеляційний суд вважає за можливе змінити ОСОБА_6 остаточне покарання в сторону зменшення строку, призначеного за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд , -
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 4 квітня 2017 року, щодо ОСОБА_6 - змінити .

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, тобто Хустського районного суду від 04.04.2017 та Хустського районного суду від 12.10.2016 шляхом часткового складання покарань, вважати призначеним ОСОБА_6 остаточне покарання - чотири ( 4 ) роки два (2) місяці позбавлення волі.
Зарахувати ОСОБА_6 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення за період з 08.2016 по 12.10.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до положень ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015.
В решті вирок залишити без зміни.
На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим який перебуває під вартою - в цей же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді