Справа № 138/2585/15-к
Провадження №:1-кс/138/306/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2017 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в закритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду клопотання прокурора Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 000150 від 11.12.2012 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
13.10.2017 прокурор Могилів-Подільської місцевої прокуратури звернувся до міськрайонного суду з вказаним вище клопотанням, яке мотивовано тим, зокрема, що досудовим розслідуванням встановлено, що 22.01.2010 ОСОБА_4 , з корисливих спонукань, достовірно знаючи про свої боргові зобов`язання перед банковими установами та фізичними особами, шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 , під приводом розвитку бізнесу, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 отримав від останнього грошові кошти на загальну суму 569000 гривень. Після чого, ОСОБА_4 грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, від своїх грошових зобов`язань відмовився, чим завдав значного матеріального збитку ОСОБА_6 .

Заданим фактом 11.12.2012 СВ Могилів-Подільського MB УMBС України у Вінницькій області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000150, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

ОСОБА_4 12.08.2015 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Проте, вручити повідомлення останньому на даний час не представляється можливим, у зв`язку з відсутністю його на території України.

Підозрюваного ОСОБА_4 17.08.2015 оголошено в розшук.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженнями доказами, а саме: заява про скоєння злочину від 07.12.2015, договори позики від 22.01.2010, ухвала Могилів-Подільського міськрайоного суду від 24.10.2011, постанова Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 16.01.2012, ухвала Ленінського районного суду м.Вінниці від 25.05.2012, протокол допиту потерпілого ОСОБА_5 від 27.06.2014, рішення Апеляційного суду Вінницької області від 20.12.2015, протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 02.07.2014, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 28.09.2014.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 вказаної статті, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставами вважати, що ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування та суду є те, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та усвідомлюючи можливі наслідки кримінального покарання, з місця фактичного проживання зник та виїхав за межі території України і місце його знаходження не відоме, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема застави та домашнього арешту.

Підставами вважати, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що останній притягувався судом до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, офіційного працевлаштування не має та вчинив корисливий злочини - шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах.

Також жодна особа не висловила намір особистої поруки за підозрюваного, а особисте зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, так як останній матиме можливість вільно пересуватись та спілкуватись із учасниками кримінального провадження.

В зв`язку із викладеним вище, в ході досудового розслідування виникла необхідність обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, так як більш м`які запобіжні заходи не забезпечать його належної поведінки. З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження є доцільним обрати ОСОБА_4 такий запобіжний захід.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання. Зазначив, що вважає, що є усі підстави для задоволення клопотання.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

За правилами ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Дана норма узгоджується з положеннями ст. 132 КПК України, згідно ч.3 якої застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і затримання особи та запобіжного заходу, що слідує з положень ст.131, 176 даного Кодексу, не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Також, за правилами ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Так, прокурором в клопотанні та судовому засіданні не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Як слідує з матеріалів клопотання, кримінальне провадження розпочато на підставі заяви ОСОБА_5 ще 11.12.2012, в якій він повідомив з приводу невиконання ОСОБА_4 зобов`язання перед заявником по цивільних угодах, укладених між ними про позичку грошових коштів. В матеріалах провадження наявна копії судових рішень, ухвалені та постановлені у цивільних справах та за матеріалами подання державного виконавця, з приводу стягнення боргу по договорах позики з ОСОБА_4 , як боржника на користь ОСОБА_5 , як кредитора та з приводу розшуку боржника в межах виконавчого провадження по виконанню вказаного судового рішення у цивільній справі.

Разом з тим, попередня правова кваліфікація даного кримінального провадження не стосується факту невиконання судового рішення, а визначена, як ч.4 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) вчинене в особливо великих розмірах або організованою групою.

На час подання вказаного вище клопотання досудовим розслідуванням не здобуто доказів, які б підтверджували обґрунтованість підозри за вказаною вище нормою.

Крім того, з часу внесення відомостей до ЄРДР по даному провадженню, а саме з 11.12.2012, жоден документ, в тому числі повідомлення про виклик та сама підозра, ОСОБА_4 вручені не були. Місцезнаходження його встановлено не було. Після отримання рапорту 14.12.2012 та допиту двох свідків в 2014 році, які вказували про те, що ОСОБА_4 перебуває на території Російської Федерації досудовим розслідуванням здобуто інформацію, яка свідчить лише про те, що в 2010 році підозрюваний повернувся на територію України. Така інформація надана ІНФОРМАЦІЯ_2 02.07.2015. Розшук підозрюваного оголошено 17.08.2015, однак на час звернення до слідчого судді місцезнаходження підозрюваного не встановлено. Тобто, факт ухилення чи переховування підозрюваного від досудового розслідування саме в межах даного провадження не підтверджено жодним доказом.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Разом з тим, з матеріалів клопотання слідує, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тоді як з службової телеграми ГУ НП у Вінницькій області № 1407/04/23-2016 від 11.11.2016 слідує, що в міжнародний розшук оголосили ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, документів на підтвердження обставини оголошення в міжнародний розшук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 суду надано не було.

З огляду на викладене, в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити на підставі ч.2 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.131, 132, 177, 183, 188, 309, 369-372 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:
В задоволенні клопотання прокурора Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 000150 від 11.12.2012 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.190 КК України - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 23.10.2017 12 год. 30 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1