справа № 563/400/17
провадження № 1-кп/563/14/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.04.2018 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області

в особі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Корці кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, не депутата, раніше судимого:

08.11.2006 року Корецьким районним судом за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України - іспитовий строк 3 роки;

29.07.2010 року Корецьким районним судом за ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 304, ч.2 ст. 263, ч.3 ст. 15, ч.2 ст.263 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

24.12.2010 року Корецьким районним судом за ч.3 ст. 187, ч.1 ст.304 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

встановив:
13.03.2017 року близько 13 години, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що в с.Головниця Корецького району Рівненської області знаходиться господарське приміщення, вирішив вчинити повторне таємне викрадення чужого майна, а саме бувшої у використанні цегли.

Реалізуючи свій протиправний намір, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_5 взяв належну йому кінну підводу, та приїхав на ній до приміщення свинарника колишнього колективного сільського господарства, яке належить ОСОБА_4 . Скориставшись тим, що двері приміщення були зламані раніше, безперешкодно, шляхом вільного доступу зайшов до приміщення, та шляхом демонтажу викрав звідти бувшу у використанні цеглу, вартістю 1,50 грн. за штуку у кількості 200 штук, на загальну суму 300 гривень.

Викрадену цеглу ОСОБА_5 завантажив на підводу, привласнив та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, 14.03.2017 року близько 14 години, ОСОБА_5 , достовірно знаючи що в с. Головниця Корецького району Рівненської області знаходиться господарське приміщення, вирішив вчинити повторне таємне викрадення чужого майна, а саме бувшої у використанні цегли у загальній кількості 500 штук.

Реалізуючи свій протиправний намір, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_5 взяв належну йому кінну підводу, та приїхав на ній до приміщення свинарника колишнього колективного сільського господарства, яке належить ОСОБА_4 . Через незачинені зламані двері безперешкодно, шляхом вільного доступу зайшов до приміщення, та шляхом, демонтажу викрав звідти бувшу у використанні цеглу, у кількості 200 штук.

Викрадену цеглу ОСОБА_5 завантажив на підводу, та перевіз мешканцю с. Головниця ОСОБА_6 , де розвантажив на подвір`ї.

Продовжуючи свої протиправні дії, об`єднані єдиним злочинним умислом, ОСОБА_5 близько 15 години цього ж дня на належній йому кінній підводі приїхав до приміщення зазначеного свинарника колишнього колективного сільського господарства. Через незамкнені пошкоджені двері, шляхом вільного доступу зайшов до приміщення та шляхом демонтажу викрав звідти бувшу у використанні цеглу у кількості 300 штук.

25.04.2018 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди ОСОБА_5 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 ..

Відповідно п.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним, чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним, чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону.

Крім того, суд переконався, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, передбачені ч.5 ст. 474 КПК України.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_5 розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст.373,374,475 КПК України суд,-

засудив:
Затвердити угоду від 25 квітня 2018 року по кримінальному провадженню про примирення між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винним за ч.2 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання один рік позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Корецького районного суду Рівненської області від 24.12.2010 року та призначити остаточне покарання ОСОБА_5 - один рік дев"ять місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речовий доказ - 700 штук цегли бувшої у використанні, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 передати потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Корецький районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1