Провадження № 1-кп/520/560/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.09.2017 року колегія суддів Київського районного суду м. Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

з участю: секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000320 від 07.12.2015 року, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, болгарина, уродженця м.Болград Одеської області, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживав за адресою: АДРЕСА_2 , який є засновником та працював керівником ГО «Одеський козацький кадетський корпус», раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, п.6. п.11 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 14, ч.2 ст.258, ч.1 ст.263 КК України,
в с т а н о в и л а :
Обвинувачений ОСОБА_9 скоїв кримінальне правопорушення проти безпеки, пов`язаної з контрольованим обігом вогнепальної зброї при наступних обставинах.

У невстановлений час та за невстановлених обставинах, обвинувачений ОСОБА_9 знайшов, закопаним в землі, револьвер, системи «Наган» № НОМЕР_1 калібру 7,62 мм., біля полоси перешкод, на території меморіалу героїчної оборони м. Одеси «411 батарея», за адресою: АДРЕСА_3 , який власноручно переніс до місця свого фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , де, револьвер заховав у житловій кімнаті квартири, серед особистих речей, з метою подальшого незаконного зберігання револьвера.
Також, при невстановлених обставинах, та при невстановленому часі та місці, обвинувачений ОСОБА_9 незаконно придбав пістолет-кулемет «Скорпіон М-61» № НОМЕР_2 калібру 7,65 мм., який переніс до фактичного свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де, пістолет- кулемет заховав, в кімнаті квартири, серед особистих речей, з метою подальшого незаконного зберігання пістолета - кулемета.
08.04.2015 року в ході проведення обшуку, за місцем фактичного проживання обвинуваченого ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 , слідчим УСБ України в Одеській області, в присутності понятих, було виявлено та вилучено:
- пістолет-кулемет «Скорпіон М-61» № НОМЕР_2 калібру 7,65 мм та револьвер системи «Наган» № НОМЕР_1 калібру 7,62 мм, які обвинувачений ОСОБА_9 придбав, носив та зберігав за місцем свого фактичного проживання, без передбаченого законом дозволу.
Згідно висновку експертів № 510-Б/349-Д від 23.09.2015 року НДЕКЦ МВС України ГУВСУ в Одеській області комплексної судово балістичної експертизи, вищевказаний пістолет-кулемет «Скорпіон М-61» № НОМЕР_2 калібру 7,65 мм, є стандартною, автоматичною, коротко ствольною, нарізною вогнепальною зброєю - пістолетом кулеметом - «Скорпіон М-61» № НОМЕР_2 , калібру 7,65 мм, а вищевказаний револьвер системи «Наган» зразка 1895 року № НОМЕР_1 , калібру 7,62 мм.,1937 року випуску, виготовлений промисловим способом, у конструкції якого саморобним способом, були внесені зміни, а саме розсвердлення у задньому зрізі семи камер барабана, до діаметру 10-10,1 мм, що надало можливість робити постріли з револьвера, патронами калібру 9 мм Р.А. і патронами роздільного спорядження, які складаються з шумових патронів калібру 9 мм та круглих метальних снарядів (свинцевих куль, картечі) діаметром 7,1 мм., є коротко ствольною, нарізною вогнепальною зброєю.
Своїми діями ОСОБА_9 незаконно поводився зі зброєю, так як незаконно придбав, носив та зберігав вогнепальну зброю, без передбаченого законом дозволу, чим скоїв злочин передбачений ч.1 ст.263 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 частково визнав свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, щодо незаконного поводження зі зброєю, виявленою по місцю його проживання.

Визнав вину частково в тому, що він незаконно придбав, носив та зберігав револьвер системи «Наган» № НОМЕР_1 калібру 7,62 мм, 1937 року випуску, який відноситься до нарізної вогнепальної зброї. Пояснив суду, що револьвер, який в нього знайшли та вилучили, який є предметом злочину, він раніше особисто знайшов. Револьвер він знайшов в землі, біля полоси перешкод, на території меморіалу героїчної оборони м. Одеси «411 батарея», за адресою: АДРЕСА_3 , револьвер відноситься до системи «Наган», револьвер він переніс до місця свого проживання, за адресом: АДРЕСА_2 . Зазначений револьвер був заржавілий, він його відремонтував і не знав, що револьвер знаходився в стадії готовності до стрільби. Револьвер він заховав в квартирі по місцю свого проживання, серед особистих речей, з метою подальшого зберігання.
Що до пістолета - кулемета «Скорпіон М-61», то йому невідомо, де в його квартирі взявся зазначений пістолет кулемет. Вину в тому, що він незаконно придбав, носив та зберігав пістолет - кулемет «Скорпіон М-61», як вогнепальну зброю, без передбаченого законом дозволу, він не визнає, вважає, що зазначений пістолет кулемет йому підкинули особи, які проводили обшук по місцю його фактичного проживання.
08.04.2015 року в ході проведення обшуку за місцем його проживання, слідчим в нього були виявлені та вилучені: пістолет-кулемет «Скорпіон М-61» та револьвер системи «Наган».
Він знайомий з висновком експертів № 510-Б/349-Д, від 23.09.2015 р., про те, що пістолет-кулемет «Скорпіон М-61» та револьвер системи «Наган» відносяться до нарізної вогнепальної зброї.
Не дивлячись на часткове визнання обвинуваченим своєї вини, по епізоду його обвинувачення за ч.1 ст.263 КК України, колегія суддів приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, по епізоду пред`явленого обвинувачення в незаконному придбанні, носінні та зберіганні пістолета - кулемета «Скорпіон М-61» № НОМЕР_2 калібру 7,65 мм та револьвера системи «Наган»
№ НОМЕР_1 калібру 7,62 мм, які відносяться до нарізної вогнепальної зброї, підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:
- показаннями у судовому засіданні свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , про те, що вони, органом досудового розслідування були залучені у якості понятих при проведенні обшуку слідчим за місцем фактичного проживання обвинуваченого ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_4 .
Обидва свідки в судовому засіданні повністю підтверджують обставини викладені в протоколі проведення обшуку, за їх особистою участю як понятих, вказують, що в протоколі обшуку відображено все правильно, протокол складений вірно, слідчим в протоколі викладено про всі обставини, які дійсно відбувалися при обшуку, вірно вказано про предмети злочину, які були знайдені і були вилучені слідчим при обшуку в квартирі з їх особистою участю, а саме пістолет-кулемет «Скорпіон М-61» № НОМЕР_2 калібру 7,65 мм та револьвер системи «Наган» № НОМЕР_1 калібру 7,62 мм..
Також свідки пояснили суду, що порушень та зауважень при проведенні обшуку не було, обшук відбувався в їх особистій присутності в квартирі, по місцю проживання обвинуваченого, обшук проводився слідчим в присутності обвинуваченого та його дружини, письмових зауважень на процесуальні дії слідчого не було.
Показаннями в судовому засіданні, допитаних в якості свідків - співробітників УСБУ в Одеській області ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які підтвердили, що вони приймали участь у проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 .
В ході обшуку слідчим УСБ України в Одеській області, за місцем проживання ОСОБА_9 в квартирі, в присутності двох понятих та за їх участю, в особистих речах було виявлено та вилучено: пістолет-кулемет «Скорпіон М-61» та револьвер системи «Наган», про що слідчим був складений процесуальний документ, в вигляді протоколу обшуку. Письмових зауважень на складений процесуальний документ від присутніх осіб не було заявлено.
Окрім показань свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_9 в скоєнні злочину за ч.1 ст.263 КК України, в незаконному придбанні, зберіганні та носінні пістолета - кулемета «Скорпіон М-61» та револьвера системи «Наган» підтверджується дослідженим висновком експертизи, речовими доказами та наступними письмовими доказами, зокрема :
- ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 09.04.2015 року про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 ;
- протоколом обшуку від 08.04.2015 року, з якого вбачається, що слідчим в ОВС СВ УСБУ в Одеській області, за участю понятих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та в присутності обвинуваченого ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , за участю інших учасників - співробітників УСБУ в Одеській області ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_4 , слідчим УСБ України в Одеській області було виявлено та вилучено : один пістолет-кулемет «Скорпіон М-61» № НОМЕР_2 калібру 7,65 мм і один револьвер системи «Наган» № НОМЕР_1 калібру 7,62 мм..
З тексту протоколу видно, що учасники процесуальної дії не мали зауважень до протоколу обшуку, складеного слідчим при проведенні зазначеної процесуальної дії, в вигляді обшуку, проведеного по місцю фактичного проживання обвинуваченого ОСОБА_9 ;
- протоколом огляду предметів від 9.12.2015 року одного пістолета-кулемета «Скорпіон М-61» № НОМЕР_2 калібру 7,65 мм та одного револьвера системи «Наган» № НОМЕР_1 калібру 7,62 мм., які були вилучені в ході проведення обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_9 за адресою : АДРЕСА_2 ;
- постановою слідчого в ОВС УСБУ в Одеській області від 15.12.2015 року про визнання речовими доказами по справі предметів злочину : одного пістолет-кулемет «Скорпіон М-61» № НОМЕР_2 калібру 7,65 мм та одного револьвера системи «Наган» № НОМЕР_1 калібру 7,62 мм.;
- дослідженим в судовому засіданні висновком експертів № 510-Б/349-Д від 23.09.2015 року, згідно якого предмети злочину один пістолет-кулемет «Скорпіон М-61» № НОМЕР_2 калібру 7,65 мм та один револьвер системи «Наган» № НОМЕР_1 калібру 7,62 мм. які відносяться до нарізної вогнепальної зброї;
- ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 10.04.2015 року про накладення арешту на майно, в тому числі на знайдене та вилучене у обвинуваченого 8.04.2015 року в ході проведення обшуку;
- листом УГБ ГУМВС України в Одеській області № 8/3810 від 02.08.2015 року, згідно тексту якого видно, що обвинувачений ОСОБА_9 не значиться, як власник вищевказаної вогнепальної зброї, тобто обвинувачений не мав належного дозволу, передбаченого законом на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї.
Згідно досліджених в судовому засіданні процесуальних документів, а саме з: протоколу обшуку від 08.04.2015 року та протоколу огляду предметів, суд належним чином перевіривши та дослідивши зазначені документи встановив, що процесуальні дії слідчого, в виді обшуку та огляду предметів злочину, слідчим були проведені в відповідності до вимог чинного законодавства України, дотримуючись вимог ст.ст.208,223,235,236,237 КПК України.
Судова колегія належним чином, ретельно перевірила доводи обвинуваченого про те, що виявлений у обвинуваченого пістолет-кулемет «Скорпіон М-61» № НОМЕР_2 калібру 7,65 мм не його, оскільки він зазначеним пістолетом не володів, не зберігав та не носив, приходить до висновку про те, що такі доводи обвинуваченого спростовані дослідженими в судовому засіданні наступними доказами :
- показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про те, що під час обшуку 8.04.2015 року, в квартирі в м.Одесі, де фактично мешкав обвинувачений, серед домашніх речей обвинуваченого, слідчим, з їх безпосередньою участю, було знайдено та вилучено зброю : пістолет-кулемет «Скорпіон М-61» № НОМЕР_2 калібру 7,65 мм та револьвер системи «Наган» № НОМЕР_1 калібру 7,62 мм..
Також, як вважає судова колегія, зазначені доводи обвинуваченого спростовані процесуальними документами дослідженими безпосередньо в судовому засіданні :
- ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 09.04.2015 року про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 ;
- протоколом обшуку від 08.04.2015 року складеним слідчим, протоколом огляду предметів від 9.12.2015 року пістолета-кулемета «Скорпіон М-61» № НОМЕР_2 калібру 7,65 мм і револьвера системи «Наган» № НОМЕР_1 калібру 7,62 мм., які були вилучені в ході проведення обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_9 за адресом: АДРЕСА_2 .
З тексту яких видно, що обшук проводився на підставі ухвали слідчого судді і в результаті обшуку, за участю понятих, в квартирі обвинуваченого, серед домашніх речей, слідчим було виявлено та вилучено зазначену зброю, що належного дозволу на носіння, зберігання та придбання вогнепальної зброї в обвинуваченого не було;
- висновком експертів № 510-Б/349-Д від 23.09.2015 року, згідно якого виявлені у обвинуваченого предмети злочину відносяться до нарізної вогнепальної зброї;
- постановою слідчого в ОВС УСБУ в Одеській області від 15.12.2015 року про визнання предметів злочину речовими доказами по справі;
- листом УГБ ГУМВС України в Одеській області № 8/3810 від 02.08.2015 року, згідно якого видно, що обвинувачений ОСОБА_9 не значиться, як власник вищевказаної вогнепальної зброї, тобто обвинувачений не мав належного дозволу, передбаченого законом на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї.
На підставі досліджених зазначених доказів, судова колегія приходить до висновку про те, що в квартирі, де фактично проживавобвинувачений, в якій працівниками СБУ разом з понятими, в межах даного кримінального провадження, на підставі письмового дозволу слідчого судді, на законних підставах проводили процесуальні дії, при яких в квартирі де обвинувачений постійно проживав зі своєю сім`єю, слідчим фактично було виявлено та вилучено револьвер системи «Наган» № 28827 калібру 7,62 мм, який відноситься до нарізної вогнепальної зброї, стосовно якого обвинувачений визнає незаконність поводження зі зброєю в виді незаконного зберігання, носіння та придбання, також там же, при тих же обставинах слідчим, в присутності понятих, також було виявлено та вилучено знайдений в квартирі обвинуваченого, серед домашніх речей обвинуваченого, пістолет-кулемет «Скорпіон М-61» № НОМЕР_2 калібру 7,65 мм.
Аналізуючи викладене, на підставі досліджених доказів, судова колегія приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_9 , з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, не визнає свою вину в незаконному поводженню зі зброєю, пояснюючи, що пістолет - кулемет «Скорпіон М-61» № НОМЕР_2 калібру 7,65 мм йому не належить.
Згідно наданих суду доказів для дослідження в судовому засіданні ні обвинуваченим ні іншими учасниками судового процесу не було надано суду для дослідження, відповідного та належного дозволу від держави, виданого обвинуваченому ОСОБА_9 на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, як це передбачено Положенням про дозвільну систему (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 з наступними змінами), та інструкцією МВС України затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 року та зі змінами від 13.04.1999 року № 292 про порядок надання такого дозволу фізичній особі.

Досліджуючи склад злочину в діях обвинуваченого, передбачений ч.1 ст.263 КК України, приймаючи до уваги, що у обвинуваченого безпосередньо були виявлені та вилучені револьвер системи «Наган» № 28827 калібру 7,62 мм та пістолет -кулемет «Скорпіон М-61» № НОМЕР_2 калібру 7,65 мм.,судова колегія приходить до наступного.

Безпосереднім об`єктом злочину передбаченого ч.1 ст.263 КК України є безпека, пов`язана з контрольованим обігом вогнепальної зброї.

Згідно висновку судово-балістичної експертизи № 510-Б/349-Д від 23.09.2015 року, проведеної НДЕКЦ МВС України ГУВСУ в Одеській області, вищевказаний пістолет-кулемет «Скорпіон М-61» № НОМЕР_2 калібру 7,65 мм, є стандартною, автоматичною, коротко ствольною, нарізною вогнепальною зброєю - пістолетом кулеметом «Скорпіон М-61» № НОМЕР_2 калібру 7,65 мм, а вищевказаний револьвер системи «Наган», зразка 1895 р. № НОМЕР_1 калібру 7,62 мм,1937 року випуску, виготовлений промисловим способом у конструкції якого саморобним способом були внесені зміни, а саме розсвердлення заднього зрізу семи камер барабана до діаметру 10-10,1 мм., що надало можливість робити постріли, патронами калібру 9 мм Р.А. і патронами роздільного спорядження, які складаються з шумових патронів кал.9мм та круглих метальних снарядів(свинцевих куль, картечі)діаметром 7,1 мм., є коротко ствольною, нарізною вогнепальною зброєю.
Частиною 1 статті 263 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вчинення суспільно небезпечних діянь, щодо незаконного поводження зі зброєю : носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Диспозиція цієї норми закону про кримінальну відповідальність перелічує (називає) в альтернативі декілька діянь особи.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №3 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами», судам слід мати на увазі, що основною характерною ознакою зброї, бойових припасів є їх призначення - ураження живої цілі.

До вогнепальної зброї, яка є предметом злочину, передбаченого ст.263 КК України належать усі види бойової зброї, в тому числі коротко ствольна гладко ствольна вогнепальна зброя.

З суб`єктивної сторони, злочин передбачений ч.1 ст.263 КК України, може бути вчинений тільки з прямим умислом, тобто при обставинах, коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання.

Вчинення та поводження зі зброєю дій, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.263 КК України, тягне за собою кримінальну відповідальність лише у випадку коли такі дії особою були здійснені без передбаченого законом дозволу, тобто при обставинах коли винний не має права на здійснення таких дій.

При досліджених в суді обставинах по справі, судова колегія об`єктивно встановила, що обвинувачений усвідомлював, що він не маючи належного дозволу від держави на придбання, носіння, зберігання зброї, незаконно придбав вилучену в нього зброю і бажав поступити таким чином, як він поступив, тобто незаконно діяв з прямим умислом на скоєння злочину, оскільки вилучена, вказана зброя, була у фактичному користуванні обвинуваченого.

Володіння зброєю в Україні, передбачається тільки з належного дозволу, з метою здійсненням необхідного контролю над користуванням зброєю.

Чинним законодавством України передбачено, що для складу злочину за ч.1 ст.263 КК України достатньо одного факту находження пістолета в користуванні обвинуваченої особи, при умовах, що такі дії здійснювалися без відповідного та належного дозволу від держави.

Судова колегія вважає, що про умисел обвинуваченого, на скоєння злочину, свідчать самі дії обвинуваченого, тобто прояв наміру обвинуваченого на скоєння злочину, що видно в його діях, оскільки обвинувачений, як встановлено в судовому засіданні, незаконно придбав, носив та зберігав вогнепальну зброю.

Згідно досліджених в суді доказів видно, що обвинувачений діяв з прямим умислом на скоєння злочину, оскільки його умисел проявився в самостійних діях обвинуваченого, який самостійно незаконно придбав, носив та зберігав пістолет - кулемет «Скорпіон М-61» № НОМЕР_2 калібру 7,65 мм. і револьвер системи «Наган» зразка 1895 р. № НОМЕР_1 калібру 7,62 мм., які працівниками СБУ були виявлені та вилучені у нього, які є предметами злочину, чим обвинувачений особисто безпосередньо скоїв суспільно небезпечний злочин передбачений ст. 263 ч.1 КК України.

Судова колегія вважає, що в судовому засіданні надані для дослідження докази по справі підтверджують скоєння злочину обвинуваченим про те, що обвинувачений незаконно придбав, носив, зберігав вогнепальну зброю револьвер системи «Наган» № НОМЕР_1 калібру 7,62 мм та пістолет -кулемет «Скорпіон М-61» № НОМЕР_2 калібру 7,65 мм., без передбаченого законом дозволу, тому дії обвинуваченого вважаються закінченими з моменту, коли він повністю виконав хоча би одне з альтернативних діянь, передбачених диспозицією статті 263 КК України, оскільки такі дії обвинуваченого були спрямовані на носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Судова колегія, дотримуючись принципу змагальності сторін передбаченого ст.7,ст.22 КПК України, відповідно до ч.6 ст.22 КПК України створила сторонам судового процесу необхідні умови для реалізації процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, забезпечивши всім учасникам судового провадження рівні права, перевірила доводи прокурора про склад злочину, перевірила доводи обвинуваченого та захисника обвинуваченого про те що, пістолет - кулемет «Скорпіон М-61» № НОМЕР_2 калібру 7,65 мм не належить обвинуваченому, перевіривши пред`явлене обвинувачення по зазначеному епізоду обвинувачення за ч.1 ст.263 КК України, дослідивши надані докази по даному епізоду обвинувачення, керуючись своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, безпосередньо дослідивши та оцінивши кожен доказ окремо, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, прийшла до висновку, що зібрані докази по даному епізоду обвинувачення ОСОБА_9 за ч.1 ст.263 КК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами у своїй сукупності для підтвердження факту вчинення ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
При викладених обставинах, суд вважає, що твердження обвинуваченого є голослівними та надуманими.
Той факт, що по місцю проживання обвинуваченого проживає його дружина, ніяким чином не спростовує доведеність вини саме обвинуваченого у вчиненні цього злочину, оскільки реальний доступ до зброї мав лише обвинувачений.
Суд вважає, що обшук по місцю проживання обвинуваченого проводився у відповідності до діючого КПК України, досліджені судом докази, суд визнає допустимими та належними. Підстав ставити їх під сумнів, на думку колегії суддів, немає.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що по справі, по даному епізоду обвинувачення, є сукупність наведених вище та досліджених судом прямих і непрямих доказів, які за своїм змістом чіткі, зрозумілі, послідовні, які достатньо повно викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Судова колегія вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні зазначеного злочину, при обставинах, викладених у вироку, доведена.

Тому, судова колегія кваліфікує дії ОСОБА_9 по епізоду його обвинувачення, що до незаконного поводження ним зі зброєю : револьвером системи «Наган» № НОМЕР_1 калібру 7,62 мм та пістолетом - кулеметом «Скорпіон М-61» № НОМЕР_2 калібру 7,65 мм, за ч.1 ст.263 КК України, за такими кваліфікуючими ознаками - як незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується в скоєнні інших злочинів, а саме в тому, що він діючи умисно, на замовлення невстановленої особи, досудове розслідування стосовно такої особи здійснюється в рамках кримінального провадження № 0000186, з метою особистого збагачення, за грошову винагороду у сумі 10 000 доларів США, протягом 2015 року, готував умисне вбивство отамана ГО «Чорноморське Гайдамацьке з`єднання» ОСОБА_7 , шляхом схиляння свідка ОСОБА_15 до вказаної злочинної діяльності, а також шляхом збору, систематизації та узагальнення персональної інформації про місце знаходження, місце роботи та проживання ОСОБА_7 , його близьких родичів, а також про придбання та підготовку необхідної зброї.
Досудовим слідством дії обвинуваченого ОСОБА_9 по епізоду його обвинувачення з потерпілим ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 14, п. 6, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України за такими кваліфікуючими ознаками як - готування до умисного вбивства, вчиненого з корисливих мотивів, на замовлення.
Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що він діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленою особою, досудове розслідування стосовно якої здійснюється в рамках кримінального провадження
№ 0000186, протягом 2015 року, готувався до вчинення терористичного акту шляхом вбивства отамана ГО «Чорноморське Гайдамацьке з`єднання» ОСОБА_7 , з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, привернення уваги громадськості до своїх суспільних поглядів по неприйняттю чинної державної влади в Україні, незаконному відокремленню південно-східних регіонів України та їх приєднанню до території Російської Федерації або створенню на їх території нових державних утворень, а також з метою впливу на прийняття рішень та не вчинення дій керівництвом ГО «Чорноморське Гайдамацьке з`єднання», в тому числі їх лідером ОСОБА_7 , щодо пропаганди вступу цивільних осіб до лав Збройних сил України або інших законно створених військових формувань для подальшої участі в антитерористичній операції на території так званих «ДНР» та «ЛНР» на боці Збройних сил України.
В указаний період часу ОСОБА_9 схиляв громадянина ОСОБА_15 до вказаної злочинної діяльності, а також збирав, систематизував та узагальнював персональну інформацію про місця роботи та проживання ОСОБА_7 і його близьких родичів, а також придбання та підготовки необхідної зброї.
Досудовим слідством дії ОСОБА_9 по вказаному епізоду обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України, за такими кваліфікуючими ознаками, як - готування до терористичного акту, тобто застосування зброї, вчинення вибухів, які створили небезпеку для життя і здоров`я людей і були вчинені з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, а також з метою впливу на прийняття рішень чи не вчинення дій об`єднаннями громадян та з метою привернення уваги громадськості до певних політичних поглядів терориста, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину.
Прокурор в обґрунтування винуватості ОСОБА_9 у вчиненні ним злочинів по відношенню до потерпілого ОСОБА_7 , передбачених ч. 1 ст. 14, п. 6, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України та в обґрунтуванні винуватості за ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України, в готуванні до терористичного акту, в застосування зброї, вчинення вибухів, які створили небезпеку для життя і здоров`я людей і були вчинені з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, а також з метою впливу на прийняття рішень чи не вчинення дій об`єднаннями громадян та з метою привернення уваги громадськості до певних політичних поглядів терориста, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, надав суду для дослідження письмові докази , а саме :
- ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16.12.2015 року про надання дозволу на використання у кримінальному провадженні №0000320 від 07.12.2015 року даних (інформації), яка зафіксована в протоколі за результатами негласних слідчих (розшукових) дій №65/4/2551т від 16.04.2015 року на оптичному диску;
- протокол за результатами негласних слідчих (розшукових) дій, а саме аудіо -, відео контролю місця від 16.04.2015 року.
Також прокурор заявив суду клопотання про допит потерпілого ОСОБА_16 та про допит свідків обвинувачення ОСОБА_15 , ОСОБА_17 ..
Судовою колегією, за погодженням сторін судового процесу, заявлені клопотання про дослідження документів та про допит свідків були задоволені, зазначені свідки в судовому засіданні були допитані, також судом по епізодно, були досліджені всі зазначені письмові докази по даному кримінальному провадженню.
По епізодам обвинувачення, висунутого відносно ОСОБА_9 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 14, п. 6, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України та за ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в скоєнні ним злочинів в категоричній формі не визнав, дав показання суду про те, що потерпілого ОСОБА_7 він особисто не знає, ніколи з ним не мав зовсім ніяких стосунків, ніяких дій, направлених на готування вбивства ОСОБА_7 він не робив і не мав ніяких намірів на здійснення злочину проти ОСОБА_7 , в нього відсутні які не будь мотиви для вчинення любих протиправних дій відносно ОСОБА_7 .
Зі свідком ОСОБА_15 він особисто знайомий, між ними дійсно були різні розмови, розмови про готування до вбивства ОСОБА_7 ніколи не було.
Він дійсно спілкуючись з ОСОБА_15 розмовляв з ним з приводу організації маршу дітей до свята 9 травня Дня перемоги, який він планував провести зі своїми вихованцями. Для цього йому необхідно було вибрати безпечний маршрут пересування дітей по місту Одесі та по області. Він запропонував ОСОБА_15 прийняти участь в цих заходах разом з дітьми, а саме ОСОБА_15 мав простежити маршрут та прийняти участь в ньому, забезпечивши необхідну безпеку для дітей, при пересуванні груп дітей, забезпечивши, щоб діти не зустрічалися під час пересування з радикально налаштованими групами людей, які могли б бути невдоволеними таким маршрутом пересування дітей, за що він пропонував ОСОБА_15 за роботу заплатити гроші 10 000 гривень за прийняття участі в проведенні зборів дітей та забезпечення руху дітей під час таких занять.
Просить суд виправдати його за даними епізодами обвинувачення.
Цивільний позов про стягнення з нього на користь ОСОБА_7 моральної шкоди в сумі 100 000 грн. не визнає, вважає, що немає підстав для його задоволення.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він особисто з ОСОБА_9 не знайомий, але знав, що існує кадетський корпус, з яким у нього різні позиції, що до виховання та поведінки дітей. Про готування його вбивства йому стало відомо з засобів масової інформації і згодом від працівників СБУ. Він був допитаний в період досудового слідства, також він знайомився з протоколом допиту свідків. Від працівників СБУ йому стало відомо, що ОСОБА_9 пропонував одному чоловіку слідкувати за ним та знайти місце для його вбивства. Головним мотивом його вбивства він вважає кардинально різні позиції між ним та обвинуваченим, стосовно державного устрою України. Православне козацтво, як він вважає, враховуючи, що туди входить обвинувачений, має на меті відродження Російської імперії, а він вів активну роботу проти цього, був учасником Майдану, приймав участь в організації самооборони Одеси, займався волонтерством. Від отриманої інформації про готування його вбивства він погано спить, інколи болить голова, його батько і матір нервують, дружина захворіла на псоріаз.
Цивільний позов про стягнення з ОСОБА_9 моральної шкоди в сумі 100 000 грн. він підтримує та просить суд його задовольнити.
По зазначеним епізодам обвинувачення ОСОБА_9 , з потерпілим ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 14, п. 6, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України та в готуванні до терористичного акту за ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України, судовою колегією досліджено :
- ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16.12.2015 року про надання дозволу органу досудового слідства на використання у кримінальному провадженні №0000320 від 07.12.2015 року даних (інформації);
- протокол №65/4/2551т від 16.04.2015 року за результатами негласних слідчих (розшукових) дій зафіксованих на оптичному диску в аудіо - відео записі про контроль місця від 16.04.2015 року, в період часу коли проводилися негласні слідчі (розшукові) дії.
З тексту зазначеного протоколу видно, що оперативними співробітниками УСБУ України в Одеській області, на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Одеської області № 2486-т від 13.03.2015 року про дозвіл на проведення аудіо - відео контролю місця (копію такої ухвали стороною обвинувачення у якості доказу не надано суду), провів аудіо - відео контроль місця за адресом: АДРЕСА_5 , в період часу з 16.03.2015 року по 06.04.2015 року.
Також з тексту протоколу видно, що 03.04.2015 року в 19 годин 20 хвилин та 06.04.2015 року в 19 годин 06 хвилин зафіксовані розмови між обвинуваченим ОСОБА_9 та свідком ОСОБА_15 ..
Зі змісту слів обох осіб, при їхній розмові, не встановлено, що розмова між ними стосується злочину, чи стосується підготовки до скоєння злочину або стосується готування вбивства ОСОБА_7 , а саме: в тексті вказаних розмові відсутні відомості про те, що ОСОБА_9 пропонує ОСОБА_15 вбити ОСОБА_7 на замовлення невстановленої особи, також в тексті розмови між ними, зовсім не має інформації про те, що обвинувачений ОСОБА_15 пропонує чи обіцяє свідку ОСОБА_15 гроші 10 000 доларів США за вбивство ОСОБА_7 , а також відсутня інформація про те, ОСОБА_18 проводить інструктаж зі свідком ОСОБА_15 щодо підготовки вбивства, що ОСОБА_9 дає вказівку свідку ОСОБА_15 провести візуальне спостереження за потерпілим ОСОБА_7 .. Також в даному протоколі відсутня така інформація від ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_9 повідомляє свідку ОСОБА_15 , що в день вбивства ОСОБА_7 , про який буде ще прийнято рішення ОСОБА_9 , що ОСОБА_15 надасть свідку ОСОБА_15 координати місцезнаходження схрону із вогнепальною зброєю, вже попередньо підготовленого ОСОБА_9 , з якої ОСОБА_15 повинен буде позбавити життя ОСОБА_7 .
Також в тексті розмови, між ОСОБА_9 та свідком ОСОБА_15 ,не має інформації про те, що ОСОБА_9 роз`яснив свідкові ОСОБА_15 , що з метою позбавлення життя ОСОБА_7 буде здійснено порушення громадської безпеки, що буде здійснено залякування населення, привернення уваги громадськості до своїх політичних поглядів по неприйняттю чинної державної влади в Україні, що такі протиправні дії необхідно провести з метою незаконного відокремлення південно-східних регіонів України та з метою приєднанню до території Російської Федерації або з метою створенню на їх території нових державних утворень, а також з метою впливу на прийняття рішень та не вчинення дій керівництвом ГО «Чорноморське Гайдамацьке з`єднання», в тому числі їх лідером ОСОБА_7 , щодо пропаганди вступу цивільних осіб до лав Збройних сил України або інших законно створених військових формувань для подальшої участі в антитерористичній операції на території так званої «ДНР» та «ЛНР» на боці Збройних сил України.
Також у даному протоколі зі змісту розмови між обвинуваченим ОСОБА_9 та свідком ОСОБА_15 , яка зафіксована 06.04.2015 року, видно, що вказана розмова не містить відомостей про те, що обвинувачений ОСОБА_9 схиляє свідка ОСОБА_15 на вчинення вбивства ОСОБА_7 за грошову винагороду у розмірі 10 000 доларів США.
Прокурором в судовому засіданні не було надано суду для дослідження копію ухвали слідчого судді апеляційного суду Одеської області № 2486- т від 13.03.2015 року про надання слідчим суддею апеляційного суду Одеської області належного дозволу на проведення аудіо - відео контролю місця події.
Будь-яких інших процесуальних документів для дослідження, як доказів в скоєнні злочинів обвинуваченим ОСОБА_15 за ч. 1 ст. 14, п. 6, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України та за його обвинуваченням в готуванні до терористичного акту за ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України, в судовому засіданні для їх дослідження надано не було.
По зазначеним епізодам обвинувачення ОСОБА_15 , в якості свідка обвинувачення допитаний ОСОБА_15 , який пояснив суду, що він займався спортом у спортивному залі в м.Одесі по вул.Левітана, 103. В цьому ж залі ОСОБА_9 тренував дітей. Коли проходили тренування дітей в спортзалі то дорослі люди присутніми в спортзалі не були. ОСОБА_9 не приймав участь у тренуваннях дорослих, він займався окремо тільки з дітьми.
Він розмовляв з ОСОБА_9 , знаходячись в приміщенні для зберігається спортивного інвентаря, яке розташоване в приміщенні спортивного залу. Розмова між ними була про проведення маршу з дітьми по місту Одесі на честь свята 9 травня Дня перемоги. ОСОБА_9 запропонував йому роботу зо оплату, просив надати допомогу в супроводі дітей, з метою забезпечення безпеки дітей, обіцяв заплатити за це 10 тисяч гривень. Він погодився, так як на той час у нього не було постійної роботи, він мав автомобіль і мав можливість заробляти гроші на автомобілі.
ОСОБА_9 йому пояснив, що треба розробити безпечний для руху дітей по місту Одесі та області маршрут, щоб по дорозі не зустрітися з радикально налаштованими групами людей. Також пояснив, що в районі можливого маршруту проживає отаман ОСОБА_19 , який може бути небезпечним, так як може бути невдоволеним таким їхнім походом. Тому, ОСОБА_9 просив його розробити маршрут руху дітей та простежити рух такого маршруту дітей, забезпечивши такий маршрут так, щоб не зустрітися з радикально налаштованими групами людей. Досудове слідство розцінило це так, що ОСОБА_9 хотів вбити ОСОБА_7 , але це не відповідає дійсності, розмови між ними про вбивство кого не будь ніколи не було.
Також свідок ОСОБА_15 пояснив суду, що в період досудового розслідування, він притягувався до кримінальної відповідальності і, будучи затриманим, як обвинувачений, бажаючи вийти на волю, під тиском оперативних співробітників та слідчого, не читаючи тексту, підписував протокол свого допиту як свідка, не знаючи змісту викладених у ньому показань. Протокол свого допиту у якості свідка він прочитав, коли прокурор зустрів його біля СБУ і дав йому прочитати протокол.
Він був допитаний в якості обвинуваченого, його звинувачували в тому, що в нього була змова з ОСОБА_9 про вбивство, потім коли була прослуханий аудіо запис, ця підозра до нього відпала.
Він погодився укласти угоду з прокурором, щоб вийти на волю. Суд затвердив угоду між ним та прокурором і таким чином суд виніс відносно нього вирок. В тексті угоди між ним та прокурором вказано, що він повинен визнати себе винуватим та давати покази проти інших осіб, проти ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , що його обов`язок бути свідком по справі. Він повинен був підтвердити розмову між ним і ОСОБА_9 , яка була записана на аудіо запис, але в аудіо записі їх розмови немає слів про вбивство чи готування до вбивства та немає ніяких прізвищ.
Після закінчення відносно нього кримінального провадження він неодноразово звертався до військової прокуратури і УСБУ України в Одеській області з письмовими скаргами на незаконні дії співробітників правоохоронних органів, але відповіді йому не було надано.
Свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що він як оперативний співробітник отримав усну інформація про можливість вчинення терористичних актів в м.Одесі в невстановлений період часу групою осіб. В зв`язку з чим була проведена перевірка вказаної інформації в результаті якої були встановлені особи, які хотіли щоби Одеська область стала частиною Росії. Стосовно цих осіб кримінальна справа була направлена до суду. Від особи за прізвищем ОСОБА_21 , йому стало відомо, що в.м.Одесі в спортивному залі на АДРЕСА_5 збирається група осіб, яка готує вбивство ОСОБА_7 , що вони озброєні, на організацію скоєння вбивства є гроші, що вже знайшли особу, як виконавця злочину - замовного вбивства. Також ОСОБА_21 сказав, що групу тренує ОСОБА_22 , не називаючи прізвища ОСОБА_23 . Перевіркою було встановлено, що у вказаному спортивному залі тренування проводять ОСОБА_20 і ОСОБА_9 та на підставі отриманої оперативної інформації був зроблений оперативний висновок, що ОСОБА_9 і є та особа, яка готує теракти. Були зроблені аудіо записи розмов в спортивному залі, в яких ОСОБА_9 пропонував свідку ОСОБА_15 фізично усунути ОСОБА_7 , на що ОСОБА_15 погодився. Під час обшуку у квартирі ОСОБА_9 була вилучена зброя і адреса ОСОБА_7 .
Суд аналізуючи покази свідків обвинувачення ОСОБА_17 та ОСОБА_24 по даному епізоду обвинувачення, судова колегія приходить до наступного, що з показань свідка ОСОБА_17 встановлено, що покази в суді він дає зі слів третіх осіб, що йому - ОСОБА_17 стали відомі обставини, про які він показав суду, про скоєння злочинів обвинуваченим. Що він особисто не був присутнім при спілкуванні між ОСОБА_9 та ОСОБА_24 , якого в суді допитали всі учасники судового процесу в якості свідка, при допиті якого в суді всі учасників процесу мали реальну можливість вияснити у кожного зі свідків обвинувачення, в тому числі і в свідка ОСОБА_24 про всі відомі свідкам обставини, що до пред`явленого обвинувачення.
Судова колегія аналізуючи покази дані в суді свідком обвинувачення ОСОБА_24 , на які посилається прокурор в стадії судових дебатів, на думку прокурора, як на доказ, що ніби то підтверджує факти скоєння злочинів передбачених ч. 1 ст. 14, п. 6, п. 11 ч. 2 ст. 115 та ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України та про те, що зазначений свідок, в період досудового розслідування ні би то надав слідчому покази, які підтверджують факти скоєння злочинів та підтверджують скоєння злочинів саме обвинуваченим, згідно тексту обвинувального акту пред`явленого обвинувачення за вказаними епізодами обвинувачення, судом ретельно перевірені.
З показів в суді свідка ОСОБА_24 вбачається, що доводи прокурора про факти скоєння злочинів, зазначений свідок в суді не тільки не підтвердив, а на оборот спростував доводи прокурора, що до проведення судових дебатів, в стадії розгляду справи судом по суті і в присутності всіх учасників судового засідання показав суду, про те, що про злочини, які вказані в обвинувальному акті йому зовсім нічого не відомо, також йому нічого не відомо про скоєння злочинів ОСОБА_9 , слідчому він не давав показів з приводу скоєння злочинів, також не давав ніяких показів слідчому, що до скоєння злочинів обвинуваченим, по зазначеним епізодам обвинувачення.
Тому в суді він не може підтвердити покази, які він не давав слідчому та нічого не може пояснити з приводу скоєння злочинів так як йому нічого невідомо.
Досудовим слідством ОСОБА_9 пред`явлено обвинувачення по епізоду з потерпілим ОСОБА_16 в скоєнні готування до умисного вбивства з корисливих мотивів вчинене на замовлення.
Згідно роз`яснень вказаних в Постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 7.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи.» при розгляді справ про злочини даного виду, суди зобов`язані установити вину особи якій пред`явлено обвинувачення, враховуючи сукупність усіх обставин злочину, форму вини, мотив, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків обвинувачення за п.6 ч.2 ст.115 КК України, як учинене з корисливих мотивів. Дії особи в скоєнні умисного вбивство кваліфікуються як умисне вбивство вчинене з корисливим мотивів в разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв`язку з цим матеріальні блага для себе або для інших осіб.
Обвинувачення особи за п.11ч.2 ст.115 КК України характеризується, як умисне вбивство, вчинене на замовлення - це умисне позбавлення життя потерпілого, здійснене особою (виконавцем) за дорученням іншої особи(замовника). Таке доручення може мати форму наказу, угоди відповідно до якої виконавець зобов`язується позбавити потерпілого життя, а замовник - вчинити в інтересах виконавця певні дії матеріального чи не матеріального характеру або не вчинювати їх.
Замовник умисного вбивства залежно від конкретних обставин справи повинен визнаватися або підбурювачем, або організатором злочину. Якщо замовник, який не є співвиконавцем убивства, керувався корисливими, а виконавець - іншими мотивами, дії замовника кваліфікуються за відповідною частиною ст.27, пунктами 6 і 11 ч.2 ст.115 КК України.
Відповідальність за п.11ч.2 ст.115 КК України настає лише у випадках, коли замовляється саме умисне вбивство особи, а не якийсь інший насильницький злочин щодо неї.
Досудовим слідством ОСОБА_9 пред`явлено обвинувачення за ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України в тому, що ОСОБА_9 готувався до вчинення терористичного акту шляхом вбивства отамана ГО «Чорноморське Гайдамацьке з`єднання» в м.Одесі ОСОБА_7 .
Законом України від 20.03.2003 року №638-I V «Про боротьбу з тероризмом» визначено, що Тероризм - це суспільно небезпечна діяльність, яка полягає в свідомому,
цілеспрямованому застосуванні насильства шляхом захоплення заручників, підпалів, убивств, тортур, залякування населення та органів влади або вчинення інших посягань на життя чи здоров`я ні в чому не винних людей або погрози вчинення злочинних дій з метою досягнення злочинних цілей. Основною сутнісною характеристикою тероризму є залякування терором, насильством, підтримання стану постійного страху. До ознак тероризму належить також створення загальної небезпеки, що виникає в результаті вчинення суспільно небезпечних діянь або погрози ними, публічний характер вчинення та мета це прямий або непрямий вплив на прийняття якого небудь рішення або відмова від нього в інтересах терористів.
Судова колегія, дотримуючись принципу змагальності сторін передбачений ч.7 ст.22 КПК України, забезпечила в порядку ч.6 ст.22 КПК України всім учасникам судового провадження рівні права, дослідила та перевірила докази надані суду, перевірила доводи прокурора про обставини скоєння злочинів та про склад злочину в діях обвинуваченого, перевірила доводи обвинуваченого про те, що йому зовсім нічого не відомо про злочини пред`явлені йому.
Злочини передбачені ч.1 ст. 14, п. 6, п. 11 ч. 2 ст. 115 та ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України він не скоював. Суд перевірив доводи захисника, керуючись своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, безпосередньо дослідивши та оцінивши кожен доказ окремо, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновків, що в судовому засіданні суду не надано достатніх доказів, відео чи фото фіксації для дослідження в судовому засіданні, не надано протокол огляду роздруківки з`єднань мобільного телефону, який належить обвинуваченому, не надано інших процесуальних документів, в тому числі не надано слідчий експеримент, за участю свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_24 чи інших осіб, тобто суду не надано достатніх об`єктивних відомостей чи інформації, на підставі яких суд зміг би належним чином оцінивши такий доказ, прийти до висновку про скоєння зазначених злочинів по вказаних обох епізодах обвинувачення пред`явленого ОСОБА_9 та про участь саме обвинуваченого в скоєнні злочинів і відповідно про винуватість ОСОБА_9 в пред`явленому обвинуваченні. Тому судова колегія приходить до висновку про те, що не надано об`єктивних доказів про скоєння злочинів відносно потерпілого ОСОБА_16 за ч. 1 ст. 14, п. 6, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України та про скоєння злочину передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України.
Тому судова колегія приходить до висновку, що факти та обставини на які посилається досудове слідство про скоєння зазначених злочинів викладених в обвинувальному акті, в судовому засіданні не доведені.
До вказаного висновку колегія суддів приходить виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішенні у справі» Бочаров проти України від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року) в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом»(див. рішення від 18.01.1978 року у справі» Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних презумпцій, щодо фактів ( див. рішення у справі »Салман проти Туреччини)».
Ч.2ст.17 КПК України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і така особа має бути виправдана, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Нормами ч.1 ст.92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, в тому числі подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, покладається на прокурора.
При цьому, згідно з вимогами ст.94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновків, що в ході судового розгляду за наслідками перевірки зібраних по справі доказів, обвинувачення пред`явлене ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 14, п. 6, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України та ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження, оскільки жодних доказів, з достовірністю підтверджуючих про факти та обставини скоєння правопорушення та про вчинення зазначених правопорушень, в якому обвинувачується ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 14, п. 6, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України та ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України, прокурором суду не було надано.
Недоведеність в суді факту вчинення зазначених злочинів та вичерпність можливостей збирання доказів, є підставою для визнання обвинуваченого невинним та виправдати його керуючись п.1 ч.1 ст.374 КПК України - за недоведеністю вчиненого кримінального правопорушення в якому обвинувачується особа.
Тому за результатами судового розгляду колегія суддів прийшла до висновку про необхідність виправдання обвинуваченого за ч. 1 ст. 14, п. 6, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України та ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України, оскільки в суді не доведено про вчинення кримінального правопорушення в якому обвинувачується особа, ні за ч. 1 ст. 14, п. 6, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України, ні за ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок суду ухвалюється у разі, якщо не доведено, що : 1)вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2)кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим; 3)в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановлені судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.284 КПК України. За встановлених фактичних обставин, виходячи із закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, суд приходить до висновку про недоведеність вини обвинуваченого в пред`явлених обвинуваченнях.
Колегія суддів, виправдовуючи обвинувачену особу, керуючись не тільки національним законодавством України, дотримуючись принципу презумпції невинуватості, також керуючись висновком Європейського суду з прав людини, викладеним у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06 грудня 1988 року в якому Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.
При викладених обставинах, колегія суддів приходить до висновку, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 , про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_9 на підставі ст.129 ч.3 КПК України необхідно залишити без розгляду.
Процесуальні витрати по зазначених епізодах обвинувачення по даному кримінальному провадженню на підтвердження яких прокурором надано відповідні докази, компенсувати за рахунок держави.
Письмові докази та диски з відеозаписами залишити в суді в матеріалах кримінального провадження.
Долю речові доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
ОСОБА_9 органом досудового розслідування обвинувачується в тому, що він діючи умисно, незаконно, при невстановлених досудовим розслідуванням часі та місці, придбав, носив та зберігав, без передбаченого законом дозволу, за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 150, меморіал героїчної оборони м. Одеса «411 батарея», до періоду часу до 10.04.2015 року бойові припаси та вибухові речовини, а саме: 182 патрони калібру 5,45 мм, 11 патронів калібру 9х18 мм, 4 уніфікованих запали ручних гранат модернізованих УЗРГМ-2, 5 корпусів ручних осколкових наступальних гранат РГД-5 та 1 тротилову шашку типу 200.
Дії ОСОБА_9 по вказаному епізоду обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України за такими кваліфікуючими ознаками як - незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.
ОСОБА_9 органом досудового розслідування обвинувачується також в тому, що він діючи умисно, при невстановлених досудовим розслідуванням часу та місці, незаконно придбав, носив та зберігав до 08.04.2015року, без передбаченого законом дозволу, у коморі спортивного залу Одеського козацького кадетського корпусу, за адресою: м. Одеса, вул. Левітана, 103, бойові припаси та вибухові речовини, а саме: 2 реактивні протитанкові гранати РПГ-22 із маркуванням Г18 ВАЗІ 241 та Г18 ВДЗІ 0988; 5 ручних осколкових гранат РГД-5; 2 корпуси ручних осколкових гранат РГД-5.
Дії ОСОБА_9 по даному епізоду кваліфіковані ч. 1 ст. 263 КК України за такими кваліфікуючими ознаками, як - незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.
Прокурор в обґрунтування винуватості ОСОБА_9 , за ст.263ч.1 КК України по епізоду обвинувачення за адресою м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 150, меморіал героїчної оборони м. Одеса «411 батарея», у якості доказів про вчинення ОСОБА_9 злочину для дослідження надав суду :
- протокол огляду місця події від 10.04.2015 року;
- висновок експертів НДЕКЦ при ГУ МВС України в Одеській області № 249-Б від 04.05.2015 року, протокол огляду предметів від 11.04.2015 року;
- висновок експертів НДЕКЦ при ГУ МВС України в Одеській області №292-Б від 19.06.2015 року;
- протокол огляду місця події від 20.04.2015 року;
- ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 21.04.2015 року;
- висновок експертів НДЕКЦ при ГУ МВС України в Одеській області № 743 від 09.09.2015 року;
- протокол огляду від 01.12.2015 року;
- ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 10.04.2015 року;
- протокол огляду предметів від 11.04.2015 року;
- ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16.12.2015 року про надання дозволу на використання у кримінальному провадженні №0000320 від 07.12.2015року даних (інформації), яка зафіксована в протоколах за результатами негласних слідчих (розшукових) дій №65/4/5027 від 10.08.2015 р., №65/4/5026 від 10.08.2015 року, та оптичному диску;
- протокол за результатами негласних слідчих (розшукових) дій №65/4/5027 від 10.08.2015 року;
- протокол за результатами негласних слідчих (розшукових) дій №65/4/5026 від 10.08.2015 року.
Прокурор в обґрунтування винуватості ОСОБА_9 , за ст. 263 ч.1 КК України по епізоду обвинувачення за адресою м. Одеса, вул. Левітана, 103, у якості доказів про вчинення ОСОБА_9 злочину для дослідження надав суду :
- протокол обшуку від 08.04.2015 року;
- ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку;
- ухвала слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси про накладення арешту на майно;
- протокол огляду предметів;
- висновок експертів НДЕКЦ при ГУ МВС України в Одеській області № 114-В від 18.06.2015 року.
Також прокурор заявив суду клопотання про допит в судовому засіданні свідків обвинувачення : ОСОБА_17 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 ..
Сторона захисту заявила суду клопотання про допит свідків захисту ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 ..

Колегією суддів, за погодженням сторін судового процесу, заявлені клопотання про дослідження документів та про допит свідків були задоволені, зазначені свідки в судовому засіданні були допитані, також судом по епізодам обвинувачення, були досліджені всі зазначені письмові докази по даному кримінальному провадженню.
По епізодах обвинувачення, висунутого відносно ОСОБА_9 у скоєнні злочинів, передбачених ст.263 ч.1 КК України в незаконному зберіганні бойових припасів та вибухових речовин за адресою : АДРЕСА_3 , меморіал героїчної оборони м. Одеса «411 батарея» та за адресою: АДРЕСА_5 в коморі спортивного залу обвинувачений ОСОБА_9 вину не визнав та пояснив суду, що він є засновником громадської організації «Одеський козацький кадетський корпус».

До схрону з бойовими припасами на меморіалі «411 батарея» він не має ніякого відношення, він особисто не приносив і не зберігав бойові припаси у схроні. На території меморіалу «411 батарея» він проводив заняття та тренування з дітьми, але місце їх тренувань знаходилось зовсім в іншому місці, а не там, де виявили схрон з бойовими припасами.
Він орендував частину приміщення спортивного залу за адресою: АДРЕСА_5 , де в певні дні та години після закінчення ним тренувань дітей, в тому ж залі тренувалися, займалися спортом інші особи, члени громадської організації «Православне козацтво». А приміщення кімнати, яку використовували всі хто займався спортом у всі дні занять, використовували як комору для переодягання та зберігання спортивного інвентаря, яким користувались всі, хто працював і тренувався в приміщенні спортивного залу.

Він особисто ніяких вибухових речовин та бойових припасів в приміщення спортивного залу, в тому числі в приміщення комори не приносив та не зберігав, йому невідомо кому належать ці заборонені предмети, які знайдені та вилучені співробітниками СБУ.

Просить суд виправдати його за зазначеними епізодами обвинувачення.
Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні підтвердив, що приймав участь в обшуку за адресою : АДРЕСА_3 , меморіал героїчної оборони м. Одеса «411 батарея», в ході якого були виявлені і вилучені заборонені предмети про що слідчим складено процесуальні документи.
Свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що він бачив схрон, виявлений за адресою : АДРЕСА_3 . Особисто він з обвинуваченим ОСОБА_9 не спілкувався, але йому відомо від інших осіб та від оперативних співробітників, що інформацію про існування схрону їм надав ОСОБА_9 ,який сказав, що в районі 411 батареї повинен бути схрон. Звідки ОСОБА_9 знав про схрон, йому невідомо.
Йому відомо, що в районі 411 батареї ОСОБА_9 проводив тренування з дітьми на спортивному майданчику. Виявлений схрон з бойовими припасами знаходився на відкритій місцевості і на відстані 200 метрів від вказаного тренувального майданчику.
Свідки ОСОБА_40 , ОСОБА_41 підтвердили свою участь у якості понятих при проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , меморіал героїчної оборони м. Одеса «411 батарея», в ході якого були виявлені і вилучені заборонені предмети про що слідчим було складено процесуальні документи. Зауважень у них не було.
В судовому засіданні допитані в якості свідків ОСОБА_29 , ОСОБА_42 підтвердили свою участь у якості понятих при проведенні обшуку у приміщенні спортивного залу по АДРЕСА_5 , в ході якого в приміщенні комори були виявлені і вилучені заборонені предмети, про що слідчим було складено процесуальні документи. Зауважень у них не було.
Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні підтвердив, що приймав участь в обшуку у приміщенні спортивного залу по АДРЕСА_5 , в ході якого в приміщенні комори були виявлені і вилучені бойові припаси і вибухові пристрої, про що слідчим було складено відповідні документи.
Свідок ОСОБА_43 пояснив суду, він очолює громадську організацію «Православне козацтво», на підставі договору оренди він орендує спортивний зал по АДРЕСА_5 , де проводились тренування. ОСОБА_9 орендував у нього частину приміщення для тренування дітей, в тому числі приміщення комори, де зберігався спортивний інвентар та переодягались діти і дорослі. ОСОБА_9 проводив тренування в певні дні та години, в інший період часу спортом займались дорослі. Ключі від приміщень спортивного залу та підсобного приміщення були у декількох людей. Від вхідних дверей в коморі було 4 ключі які були у різних людей. В його відсутність тренування з дорослими проводив ОСОБА_44 .

8 квітня 2015 року він прийшов в спортивний зал на тренування і своїм ключем відкрив комору, яка розташована в спортивному залі, звідти він та інші спортсмени взяли необхідний спортивний інвентар, а пізніше коли він та інші особи тренувалися в спортивному залі, з`явилися працівники СБУ, які примусили всіх присутніх лягти на підлогу, де вони довго лежали, після чого їх всіх підняли та повели до приміщення комори, де вони побачили, що на підлозі лежить пакет з гранатами. Він особисто ніякої зброї до приміщення комори не заносив. Гранати, як їм було сказано, знайшли між спортивним інвентарем грушами, які вони брали і виносили в спортзал кожен день.

Він та інші були присутні при проведенні обшуку в приміщенні спортивного залу та комори, які розташовані АДРЕСА_5 . В приміщенні комори знайшли заборонені предмети. Йому невідомо кому належать знайдені та вилучені бойові припаси.

Обвинувачений ОСОБА_9 не був присутнім при проведенні обшуку в спортивному залі та коморі. Після чого його особисто та всіх присутніх було затримано.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні пояснив, що він в ході досудового розслідування приймав участь в проведенні слідчих дій, а також він здійснював негласні слідчі дії, а саме здійснював аудіо і відео контроль за ОСОБА_9 . В протоколі, де зафіксована розмова ОСОБА_9 з його адвокатом зафіксовано, що ОСОБА_9 розповідає адвокату про трафарети, які знаходяться в коморі спортивного залу. Згодом в спортивному залі в коморі були вилучені трафарети та фарба.
Свідок ОСОБА_27 пояснив суду, що 20.04.2015 року, він в якості понятого, був присутній при огляді слідчим спортивного залу по АДРЕСА_5 . В ході огляду комори розташованої в приміщенні спортивного залу, а також приміщення спортивного залу.
В коморі, яка розташована в приміщенні спортивного залу, були виявлені трафарети, балончики з фарбою, м`ячі і скоч. Вхідні двері до комори, ключем, їм відкрив працівник СБУ, двері відкрили в його присутності безпосередньо перед входом до комори.
В ході огляду приміщень складався процесуальний документ, зауважень у нього не було.
Свідок ОСОБА_28 пояснив суду, що 20.04.2015 року в якості понятого він був присутній при огляді спортивного залу по АДРЕСА_5 . В ході огляду в коморі, яка була відкрита, ще до того як він туди підійшов, знаходився співробітник СБУ. В коморі були виявлені трафарети і балончики з фарбою, а в спортивному залі також м`ячі перемотані скочем. В ході огляду приміщень складався протокол, зауважень у нього не було.
Свідки захисту ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_37 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 показали, що їх діти під керівництвом ОСОБА_9 в період часу в 2014-2015 роках займалися спортом та тренувалися в спортивному залі розташованому по АДРЕСА_5 . Діти різного віку, тому вони разом з дітьми відвідували спортивний зал, чекаючи дітей. Заняття з дітьми проводив ОСОБА_9 . Місцем де діти переодягалися було приміщення комори, яка розташована в приміщення спортзалу, звідки діти для занять спортом виносили а потім заносили спортивні снаряди, м`ячі. 7 квітня 2015 року вони також були присутні на тренуванні дітей, після тренування, знаходячись в приміщенні комори, всі разом пили чай, після чого всі разом, в тому числі і ОСОБА_9 пішли з приміщення залу додому. До приміщення комори завжди, під час тренувань, був вільний доступ всіх осіб.

Судом досліджено письмові докази з яких встановлено наступне.
Згідно протоколу огляду місця події від 10.04.2015 року вбачається, що слідчим СВ УСБУ в Одеській області в присутності понятих та оперативних співробітників, без присутності обвинуваченого ОСОБА_9 , в ході проведення огляду місця за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 150, меморіал героїчної оборони м. Одеса «411 батарея», в отворі під бетонною плитою, під сходами, які ведуть до входу «силової установки», було виявлено та вилучено наступне:
полімерний пакет, із нанесеним на нього маркуванням у вигляді геометричних фігур, в якому містилися 182 патрони калібру 5,45 мм; полімерний пакет із маркуванням «Сільпо Премія», в якому містилися полімерний пакет із написом «Farmacia», в якому виявлено 8 патронів калібру 7,62х54 мм; полімерний пакет із написом «G-07-064», в якому містилося: 21 патрон калібру 9х18 мм; прозорий полімерний пакет, в якому містилося 12 патронів калібру 7,62х25 мм; полімерний пакет з під кави марки «Jacobs», в якому містилося 4 уніфікованих запали ручних гранат модернізованих УЗРГМ-2; прозорий полімерний пакет, в якому містилася тротилова шашка типу 200; та дерматинову кулю червоного кольору, в якій містилися 5 корпусів ручних осколкових наступальних гранат РГД-5.
Згідно висновку експертів НДЕКЦ при ГУ МВС України в Одеській області № 115-В від 25.05.2015 року, вилучені за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 150, меморіал героїчної оборони м. Одеса «411 батарея», 4 уніфікованих запали ручних гранат модернізованих УЗРГМ-2 та 4 корпуси ручних осколкових наступальних гранат РГД-5 конструктивно сумісні та безперешкодно з`єднуються між собою і в сукупності являються чотирма ручними осколковими гранатами РГД-5, що є бойовими припасами, придатними до здійснення вибуху; п`ятий корпус ручної осколкової гранати являється конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини в металевому корпусі та відноситься до вибухових речовин, яка придатна до здійснення вибуху; тротилова шашка типу 200 являється конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини та відноситься до вибухових речовин, яка придатна до здійснення вибуху;
Згідно висновку експертів НДЕКЦ при ГУ МВС України в Одеській області № 249-Б від 04.05.2015 року, вилучені за адресою: м.Одеса, вул. Дача Ковалевського, 150, меморіал героїчної оборони м. Одеса «411 батарея», 182 патрони калібру 5,45 мм є боєприпасами, призначені для стрільби з автоматів Калашникова, зразка 1974 р., які придатні для стрільби; 8 патронів калібру 7,62х54 мм є боєприпасами, призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї гвинтівок (СВД, СВТ, Мосина та інші), які не придатні для стрільби; 21 патрон калібру 9х18 мм є боєприпасами, призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї пістолетів системи Макарова, АПС та інших, 11 патронів з яких є придатні для стрільби, а 10 з яких не придатні для стрільби; 12 патронів калібру 7,62х25 мм є боєприпасами, призначені для стрільби з пістолетів системи ТТ, пістолетів-кулеметів ППШ, ППД, ППС, які не придатні для стрільби;
Згідно протоколу огляду місця події від 20.04.2015 року вбачається, що слідчим СВ УСБУ в Одеській області в присутності понятих та оперативних співробітників, без присутності обвинуваченого ОСОБА_9 , в ході проведення огляду спортивного залу Одеського козацького кадетського корпусу за адресою: м.Одеса, вул. Левітана, 103 з різних приміщень вилучені 21 дерматинові кулі, сім трафаретів із залишками фарби зеленого та коричневого кольорів та три балони з акриловою фарбою марок «Grass Green», «Dark BR5OWN», «ХАКИ»;
З протоколу обшуку від 08.04.2015 року, дослідженого судом вбачається, що 08.04.2015 року слідчим відділу Управління СБ України в Одеській області, в присутності понятих, оперативних працівників, і присутності десяти інших осіб, в ході проведення обшуку у спортивному залі Одеського козацького кадетського корпусу за адресою: м.Одеса, вул. Левітана, 103, у коморі серед спортивного інвентарю, виявлено та вилучено:
2 реактивні протитанкові гранати РПГ-22 із маркуванням Г18 ВАЗІ 241 та Г18 ВДЗІ 0988, відповідно; 5 ручних осколкових гранат РГД-5; 2 корпуси ручних осколкових гранат РГД-5. З даного протоколу видно, що обшук проводився у відсутність ОСОБА_9 , особи, які проводили обшук і особи, які були присутні при проведенні обшуку мали вільний доступ до всіх приміщень спортивного залу.
Згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУ МВС України в Одеській області № 114-В від 18.06.2015 року вбачається, що вилучені в ході проведення обшуку у спортивному залі Одеського козацького кадетського корпусу за адресою: м.Одеса, вул. Левітана, 103, у коморі 2 реактивні протитанкові гранати РПГ-22 із маркуванням Г18 ВАЗІ 241 та Г18 ВДЗІ 0988, відповідно, та 5 ручних осколкових гранат РГД-5 відносяться до бойових припасів, які придатні до вибуху, 2 корпуси ручних осколкових гранат РГД-5 відносяться до вибухових речовин, які придатні до вибуху.
З договору оренди нежитлового приміщення від 26.06.2012 року вбачається, що між Вищим навчальним комунальним закладом «Одеське театрально-художнє училище» в особі директора ОСОБА_49 та Одеським козачим округом всеукраїнської громадської організації «Православне козацтво» в особі отамана ОСОБА_32 вбачається, що між вказаними особами укладений договір оренди нежитлового приміщення загальною площею 32,6 кв.м., що розташоване за адресом: АДРЕСА_5 . Договір діє до 25.05.2015 року. З даного договору видно, що приміщення розташоване за адресом: АДРЕСА_5 . Зазначене приміщення з 26.06.2012 року по 25.05.2015 року знаходилося орендному користуванні свідка ОСОБА_50 .

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_9 є засновником фізичною особою громадської організації «Одеський козацький кадетський корпус» ГО «ОККК», місцезнаходження юридичної особи вказано: м.Одеса, вул.Ак.Вільямса, 50/1 кв.4.

З досліджених судом документів вбачається, що у ОСОБА_9 фактично була суборенда приміщення спортивної зали, яка була встановлена у певні дні та години проведення тренувань. В інший час у вказаному спортивній залі проводилися тренування, тобто знаходились інші особи, які мали доступ до всіх приміщень, розташованих на території спортивної зали, в тому числі і підсобних приміщень.

З висновку експертів НДЕКЦ при ГУ МВС України в Одеській області № 743 від 09.09.2015 року вбачається, що лакофарбове покриття, яке знаходяться на корпусах наданих на дослідження гранат РГД-5, вилучених 10.04.2015 року слідчим відділом Управління СБ України в Одеській області, в ході проведення огляду місця події біля «силової установки», яка розташована на території меморіалу героїчної оборони м. Одеси «411 батарея» за адресою : м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 150, мають спільну родову належність з лакофарбовим покриттям та матеріалом на полімерних трафаретах і в аерозольних балонах марок «GrassGreen», «Dark BR5OWN», «ХАКИ» відповідно, що були вилучені 20.04.2015 року слідчим відділом Управління СБ України, в ході проведення огляду місця події в спортивному залі за адресою: м. Одеса, вул. Левітана, 103;
З дослідженого судом протоколу за результатами слідчих (розшукових) дій, а саме аудіо - відео контролю №65/4/5027 вбачається, що оперативними співробітниками УСБУ України в Одеській області, на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Одеської області №3727-т ( копія якої стороною обвинувачення у якості доказу суду не надана), 20.04.2015 року було проведено аудіо - відео контроль особи.
З дослідженого протоколу вбачається, що оперативним співробітником СБУ зафіксована розмова ОСОБА_9 з оперативним співробітником СБУ. З тексту розмови, зафіксованої в протоколі вбачається, що в період досудового розслідування ОСОБА_9 , співпрацюючи з органом досудового розслідування, надав оперативним працівникам інформацію про існування схрону, зі слів якого видно, що він випадково отримав від іншої невстановленої досудовим слідством особи, з цієї розмови видно, що йому особисто не було відомо, що саме знаходиться у даному схроні. Згодом обвинуваченому від оперативних працівників стало відомо, що інформація, надана ним, підтвердилась, схрон був виявлений, з нього вилучено багато зброї. В ході вказаної розмови ОСОБА_9 висловив думку співробітнику СБУ, що він вважає, що надання ним такої інформації є співпрацею зі слідством.
З дослідженого судом протоколу за результатами слідчих (розшукових) дій, а саме аудіо - відео контролю №65/4/5026 вбачається, що оперативними співробітниками УСБУ України в Одеській області на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Одеської області №3727-т 20.04.2015 року було проведено негласні слідчі дії шляхом аудіо - відео контроль за місцем фактичного знаходження особи.
З зазначеного дослідженого протоколу результатів слідчих дій вбачається, що оперативним співробітником СБУ зафіксована розмова ОСОБА_9 , який на той час утримується під вартою, з іншою особою - з адвокатом. З тексту їх розмови видно, що ОСОБА_9 розповідає адвокату про те, що співпрацюючи зі слідством, в період досудового розслідування, він надав оперативним співробітникам інформацію про існування схрону, яка стала йому відома випадково від іншої особи, при розмові між ними в стані алкогольного сп`яніння.
На підставі зазначеної інформація, яка міститься у вказаних, досліджених протоколах, колегія суддів приходить до висновку, що така інформація повністю спростовує ствердження досудового слідства про те, обвинувачений ОСОБА_9 , привласнив (придбав) з метою їх приховання та подальшого зберігання : 182 патрони калібру 5,45 мм; 8 патронів калібру 7,62х54 мм; 21 патрон калібру 9х18 мм; 12 патронів калібру 7,62х25 мм; 5 корпусів ручних осколкових наступальних гранат РГД-5; 4 уніфікованих запали ручних гранат модернізованих УЗРГМ-2; тротилову шашку типу 200, які власноручно переніс при собі, до «силової установки», яка розташована на території меморіалу героїчної оборони м. Одеси «411 батарея» за адресом: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 150.
Вислухавши пояснення свідків, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, надавши оцінку доказам за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, а також, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що надані стороною обвинувачення докази є належними, достовірними, допустимими та такими, що підтверджують подію кримінального правопорушення.
Водночас, вказані докази є недостатніми для підтвердження того, що кримінальні правопорушення, вчинені саме ОСОБА_9 , оскільки окрім знаходження бойових припасів і вибухових пристроїв знайдених біля «силової установки», яка розташована на території меморіалу героїчної оборони м. Одеси «411 батарея» за адресом: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 150, куди був вільний доступ всіх громадян, враховуючи розташування зазначеного місця на відкритій місцевості в м.Одесі, знайдених бойових припасів та вибухових речовин у підсобному приміщенні спортивного залу, за адресою: АДРЕСА_5 , куди був вільний доступ також і інших осіб, які займалися спортом в цьому залі, куди також мав доступ і періодично знаходився та працював обвинувачений, інших даних, які персоналізували б належність заборонених для зберігання предметів саме обвинуваченому, а не іншим особам, які мали вільний доступ до вказаного приміщення, стороною обвинувачення суду не надано.
Суд, дотримуючись принципу змагальності сторін передбачений ч.7, ст.22 КПК України, забезпечив всім учасникам судового провадження рівні права, дослідив та перевірив докази надані суду, перевірив доводи прокурора про обставини скоєння злочинів та про склад злочину в діях обвинуваченого, перевірив доводи обвинуваченого про те, що по зазначених епізодах обвинувачення знайдені бойові припаси та вибухові речовини не його, перевірив доводи захисника, керуючись своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, безпосередньо дослідивши та оцінивши кожен доказ окремо, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновків, що в судовому засіданні суду не надано достатніх документів, не надано достатніх об`єктивних відомостей чи інформації, на підставі яких суд зміг би належним чином оцінивши такий доказ, прийти до висновку, що саме обвинувачений скоїв зазначені злочини.
Враховуючи, що обов`язок щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, передбачених ст.62 Конституції України та положенням ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, поєднуються з вимогами діючого кримінального процесуального законодавства, відповідно до якого - ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом передбачених ст.17 ч.2 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, досудовим слідством не доведено, що вказані в обвинувальному акті протиправні дії обвинуваченого, по зазначеним епізодам обвинувачення, скоєні саме ОСОБА_9 .
Тому, як вважає колегія суддів, ОСОБА_9 підлягає виправданню за обвинуваченням, висунутим відносно нього за ч. 1 ст.263 КК України, по зазначеним епізодам обвинувачення за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 150 та за адресою: м.Одеса, вул.Левітана 103, у зв`язку з не доведеністю того, що кримінальні правопорушення вчинені саме обвинуваченим ОСОБА_9 .
До вказаного висновку колегія суддів приходить виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішенні у справі» Бочаров проти України від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року) в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом»(див. рішення від 18.01.1978 року у справі» Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних презумпцій, щодо фактів ( див. рішення у справі »Салман проти Туреччини)».
Ч.2ст.17 КПК України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і така особа має бути виправдана, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Нормами ч.1 ст.92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, в тому числі винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Обов`язок доказування обставин покладається на прокурора.
При цьому, згідно з вимогами ст.94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновків, що в ході судового розгляду за наслідками перевірки зібраних по справі доказів, обвинувачення пред`явлене ОСОБА_9 за ч. 1 ст.263 КК України в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження, оскільки жодних доказів, які б достовірно та об`єктивно підтверджували скоєння злочинів саме ОСОБА_9 прокурором суду не було надано.
Недоведеність в суді вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим та вичерпність можливостей збирання доказів, є підставою для визнання обвинуваченого невинним та виправдати його керуючись п.2 ч.1 ст.373 КПК України - за недоведеністю вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим.
Тому за результатами судового розгляду, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність виправдання обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 263 КК України по епізодах його обвинувачення у скоєнні злочинів, передбачених ст.263 ч.1 КК України в незаконному зберіганні бойових припасів та вибухових речовин за адресом: АДРЕСА_3 , меморіал героїчної оборони м. Одеса «411 батарея» та за адресою: АДРЕСА_5 , в коморі спортивного залу.
Відповідно до ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок суду ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановлені судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.284 КПК України. За встановлених фактичних обставин, виходячи із закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, суд приходить до висновку про недоведеність вини обвинуваченого в пред`явлених обвинуваченнях.
Колегія суддів виправдовуючи обвинувачену особу, керуючись не тільки національним законодавством України, дотримуючись принципу презумпції невинуватості, також керуючись висновком Європейського суду з прав людини, викладеним у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06 грудня 1988 року в якому Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.
Процесуальні витрати по зазначених епізодах обвинувачення по даному кримінальному провадженню, на підтвердження яких прокурором надано відповідні докази, необхідно компенсувати за рахунок держави.
Письмові докази та диски з відеозаписами залишити в суді, які зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Долю речові доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
При визначенні покарання колегія суддів виходить із положень ст.65 КК України, враховує характер суспільної небезпеки та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно статті 12 КК України є тяжким злочином та приймає до уваги, що об`єктом злочину є безпека, пов`язана з контрольованим обігом вогнепальної зброї, бойовим припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв.

Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України судом не встановлені.

Обставини, які обтяжують покарання за скоєння злочину передбаченого ст.263ч.1 КК України, передбачені ст.67 КК України судом не встановлені.

На підставі викладеного колегія суддів прийшла до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 у виді позбавлення волі, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення винного та з метою запобігання скоєння злочинів, як самим обвинуваченим так і іншими особами.

Керуючись принципом індивідуалізації покарання, при визначенні строку покарання колегія суддів враховує конкретні обставини справи, зміст умислу обвинуваченого на скоєння злочину, його протиправні дії.

Запобіжний захід ОСОБА_9 тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України(в редакції Закону 2015 року) в строк покарання ОСОБА_9 необхідно зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 09.04.2015 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1 843 грн. 20 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_9 , як з винуватої особи у скоєнні злочину, в дохід держави.

Речові докази: пістолет-кулемет «Скорпіон М-61» № НОМЕР_2 калібру 7,65 мм та револьвер системи «Наган» № НОМЕР_1 калібру 7,62 мм підлягають знищенню.
На підставі викладеного, керуючись, ст.62 Конституції України,ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ст.ст.17,84-87,91-96,98-102,124,368,370,373,374-376 КПК України, колегія суддів,
У х в а л и л а :
ОСОБА_9 за ч.1 ст.14, п.6. п.11 ч.2 ст. 115 КК України, за обставин, при яких не доведено про вчинення кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується - визнати не винуватим та виправдати.

ОСОБА_9 за ч.1 ст.14, ч.2 ст.258 КК України, за обставин, при яких не доведено про вчинення кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується - визнати не винуватим та виправдати.

ОСОБА_9 за ч.1 ст.263 КК України, по епізодам обвинувачення скоєння злочинів за адресою: АДРЕСА_3 та за адресою: АДРЕСА_5 , за обставин, при яких не доведено, що кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується вчинено обвинуваченим - визнати не винуватим та виправдати.

ОСОБА_9 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

Обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 09.04.2015 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України 2015 року) в строк покарання ОСОБА_9 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 09.04.2015 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_9 процесуальні витрати на проведення балістичної експертизи в сумі 1 843 грн. 20 коп. на користь держави.

Речові докази: пістолет-кулемет «Скорпіон М-61» № НОМЕР_2 калібру 7,65 мм та револьвер системи «Наган» № НОМЕР_1 калібру 7,62 мм - знищити.
Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 491 грн. 04 коп. за проведення балістичної експертизи № 249-Б від 04.05.2015 р.; 1843 грн. 20 коп. за проведення експертизи вибухових пристроїв № 115-В від 25.05.2015 р.; 491грн. 04коп.. за проведення експертизи № 292-Б від 19.06.2015 р.; 3 686 грн. 04 коп. за проведення експертизи лакофарбових матеріалів № 743 від 09.09.2015 р.;3 693 грн. 20 коп. на залучення експерта для проведення експертизи № 114-В від 18.06.2015 року компенсувати за рахунок держави.
Речові докази: 2 реактивні протитанкові гранати РПГ-22 із маркуванням Г18 ВАЗІ 241 та Г18 ВДЗІ 0988, відповідно, та 5 ручних осколкових гранат РГД-5 відносяться до бойових припасів, які придатні до вибуху. 2 корпуси ручних осколкових гранат РГД-5, 182 патрони калібру 5,45 мм; 8 патронів калібру 7,62х54 мм; 21 патрон калібру 9х18 мм; 12 патронів калібру 7,62х25 мм; 5 корпусів ручних осколкових наступальних гранат РГД-5; 4 уніфікованих запали ручних гранат модернізованих УЗРГМ-2; тротилову шашку типу 200, сім трафаретів із залишками фарби зеленого та коричневого кольорів та три балони з акриловою фарбою марок «Grass Green», «Dark BR5OWN», «ХАКИ» - знищити.
Особисті речі обвинуваченого ОСОБА_9 арештовані ухвалою суду :
-ноутбук «АСЕR», системний блок, відеокамера «HEROS+», 3 мобільних телефона «Самсунг», накопичувач інформації «флеш», SD memory «Canon», портмоне з документами на ім`я ОСОБА_9 , бінокль «Олимпус», цифрову відеокамеру «Самсунг», трудову книжку на ім`я ОСОБА_9 повернути власнику ОСОБА_9 .
Письмові документи, долучені у якості речових доказів зберігати у матеріалах кримінального провадження.
Оптичні диски з аудіозаписами зберігати у матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно вручити засудженому і прокурору.

головуючий суддя ОСОБА_1

суддя ОСОБА_2

суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_1