Справа пр. №1-кс/756/2220/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2017 року м. Київ
Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 про арешт майна,
в с т а н о в и в:
Прокурор Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.
Прокурор у своєму клопотанні зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 10 жовтня 2017 до СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві надійшла ухвала Подільського районного суду м. Києва щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 з приводу того, що у 2006 році невстановлена особа від імені ОСОБА_4 , яка на той момент знаходилась поза межами території України, уклала іпотечний договір з ПАТ Укрсоцбанк, та отримала грошові кошти. У зв`язку з цим на даний момент посадові особи ПАТ Укрсоцбанк намагаються звернути стягнення на предмет іпотеки, зокрема квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , які належать на праві власності ОСОБА_5 .
Прокурор також зазначав, що допитана у якості потерпілої ОСОБА_4 пояснила, що починаючи приблизно з 1999 року по 2015 рік, вона постійно працювала та проживала в Італії. Наприкінці серпня чи на початку вересня 2013 року ОСОБА_4 зателефонували з ПАТ Укрсоцбанк з питанням, коли вона планує здійснити платіж за кредитом, на що потерпіла відповіла, що вона не отримувала жодного кредиту в ПАТ Укрсоцбанк.
У грудні 2013 року ОСОБА_4 на адресу за місцем її мешкання ( АДРЕСА_3 ) надійшов лист з Державної виконавчої служби м. Києва, в якому було зазначено, що на її квартиру АДРЕСА_1 в цьому ж будинку накладено арешт на підставі виконавчого напису нотаріуса. Отримавши цей лист , ОСОБА_4 наступного дня звернулась до Д Державної виконавчої служби м. Києва ВС та отримала копії всіх документів, які містились в матеріалах виконавчого провадження.
У подальшому потерпіла подала до Подільського районного суду м. Києва цивільний позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. У судом ухвалено заочне рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено.
Після цього представники ПАТ Укрсоцбанк подали позов до Третейського суду, що за адресою: м. Київ, вул. Марини Раскової, 15. Навесні 2015 року провадження було закрито у зв`язку із непідсудністю.
11 вересня 2017 року ОСОБА_4 отримала лист з ПАТ Укрсоцбанк, в якому було заначено, що починаючи з 11 жовтня 2017 року на підставі Закону України Про іпотеку на її нерухоме майно може бути звернуто стягнення в рахунок погашення боргу за кредитом, який потерпіла ніколи не отримувала. На сьогоднішній день, ПАТ Укрсоцбанк на підставі підроблених документів вимагає у потерпілої сплатити заборгованість у сумі 673223,05 доларів США.
Під час повторного допиту ОСОБА_4 зазначила, що жодних кредитів в ПАТ Укрсоцбанк не отримувала та нікого на це не уповноважувала, оскільки станом на дату підписання договорів з банком вона знаходилась за межами території України, що підтверджується нотаріально засвідченою копією закордонного паспорта, виданого на її ім`я.
Постановою старшого слідчого СВ Подільського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 від 17 жовтня 2017 року згадане майно було визнано речовими доказами, а тому, покликаючись на ч. 3 ст. 170, ч. 5 ст. 171 КПК, прокурор просив накласти арешт на майно, вилучене піж час проведення обшуку.
У судовому засіданні прокурор підтримав подане ним клопотання про накладення арешту, просив суд його задовольнити.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, позаяк сторони кримінального провадження не заявляли відповідного клопотання.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання, копії наданих документів, слідчим суддею встановлено наступне.
Таким чином, слідчий суддя позбавлений можливості перевірити факт здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, у якому прокурор звертається з клопотанням про накладення арешту на майно.
За приписами ч. 2 ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 170, 171, 172, 173, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 про арешт майна.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1