Справа № 456/3502/17
Провадження № 1-кп/456/103/2018
ВИРОК

іменем України

"06" лютого 2018 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Стрию кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стрий Львівської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, учня 1 курсу ВПУ №34 м. Стрия, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 , 17.10.2017 року близько 12.00 год., перебував біля входу в приміщення Стрийського вищого художнього професійного училища, в АДРЕСА_2 , де зустрівся із неповнолітнім ОСОБА_5 , де на ґрунті особистих неприязних відносин між ними виник словесний конфлікт. В подальшому, ОСОБА_5 , побіг по сходах на другий поверх приміщення Стрийського вищого художнього професійного училища, а ОСОБА_6 побіг вслід за ним, та наздогнавши останнього, умисно наніс кулаком правої руки близько п`яти ударів в область голови ОСОБА_5 , а також умисно наніс один удар правою ногою ОСОБА_5 , в область спини, та втік з місця події. В результаті неправомірних дій, ОСОБА_6 спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 , тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, яка могла утворитися від тупих твердих предметів, що згідно до висновку судово-медичної експертизи відноситься до легкого тілесного ушкодження із короткочасним розладом здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що обставини які викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 , визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а фактичні обставини справи, а саме факт умисного нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, згідно обвинувального акту не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд впевнившись у правильному розумінні обвинуваченим ОСОБА_6 , змісту обставин справи та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи.

Аналізуючи представлені суду докази та їх в сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 , в скоєнні ним кримінального правопорушення доведеною в судовому засіданні повністю.

Дії ОСОБА_6 , слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки він вчинив умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєного ним кримінального правопорушення, раніше не судимого, його особу, яка по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, пом`якшуючі вину обставинами якими є те, що обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину, обтяжуючі вину обставини не встановлені, а тому рахує правильним призначити йому кримінальне покарання у вигляді громадських робіт.

Підстав для застосування вимог ст.69 КК України судом не встановлено.

Потерпілий ОСОБА_5 , пред`явив цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування якого зазначив, що діями обвинуваченого йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює у сумі 10000 грн. та в судовому засіданні показав, що в результаті дій обвинуваченого в нього погіршився зір, болить голова, інколи нудить.
Обвинувачений визнав позов частково, з цього приводу пояснив, що згоден з відшкодуванням моральної шкоди на загальну суму 3000 грн., на обґрунтування заперечень будь-яких пояснень не надав.
Вирішуючи питання щодо цивільного позову суд виходив з наступного.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 128, ч. 1 ст. 129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
У роз`ясненні, які містяться у п. п. 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з наступними змінами та доповненнями «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягає: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього у її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалість, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусілля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд приймає до уваги, що потерпілому ОСОБА_5 , діями обвинуваченого ОСОБА_6 , заподіяно моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю і стражданнях, які він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я. При цьому суд враховує глибину фізичних та душевних страждань, ступеня доведеності завданої шкоди, матеріальне становище обвинуваченого ОСОБА_6 , а також співмірність заподіяної шкоди та заявленої потерпілим вимоги про відшкодування моральної шкоди.
Виходячи з наведеного суд вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 , про відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн. підлягають частковому задоволенню у сумі 3000 грн.
Запобіжний захід обвинуваченому не застосовувався, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 370,371,374 КПК України суд, -

засудив:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_5 відшкодування моральної шкоди в сумі 3000 (три тисячі) грн.
В задоволенні решти позову в частині стягнення 7000 (семи тисяч) грн. моральної шкоди - відмовити.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб, шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1