Справа № 646/8780/17
№ провадження 1-в/646/553/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.12.2017 року м.Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черемушка Валківського району Харківської області, громадянина України, не одруженого, з середньою - спеціальною освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Московського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2016 року за ч.3 ст. 185, ч. 2 ст.15 ч.3 ст. 185, ст. ст. 70, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 21.07.2016 скасовано вирок Московського районного суду м. Харкова в частині призначення остаточного покарання та відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.01.2016 по 21.07.2016 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
про звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році»,
В С Т А Н О В И В:
20 грудня 2017 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».
У судове засідання засуджений не прибув, надав заяву про розгляд подання без його участі.
Вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення подання, вивчивши надані матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.
07 вересня 2017 року набув чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Відповідно до статті 85 Кримінального кодексу України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Стаття 4 ЗУ «Про амністію у 2016 році» закріплює, що звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі, підлягають особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Перевіркою судом матеріалів особової справи засудженого та відомостей про його поведінку за час відбування покарання встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 19 квітня 2016 року за ч.3 ст. 185, ч. 2 ст.15 ч.3 ст. 185, ст. ст. 70, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. Вироком Апеляційного суду Харківської області від 21.07.2016 скасовано вирок Московського районного суду м. Харкова від 19.04.2016 в частині призначення остаточного покарання та ухвалене в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ст. 70 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного судом за даним вироком частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 14.08.2015 та Московського районного суду м. Харкова від 11.09.2015 та остаточно призначено 4 роки позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін. На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.01.2016 по 21.07.2016 із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Початок строку відбування покарання - 21.01.2016; закінчення строку 21.07.2019.
За період відбування покарання в колонії засуджений ОСОБА_4 характеризується задовільно.
Крім того, як убачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , засуджений ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим має ознаки зазначені в п. «в» статті 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році».
За таких обставин, оскільки ОСОБА_4 відбув половину строку покарання за тяжкий злочин та має на утриманні неповнолітнього сина, відносно якого батьківських прав не позбавлений, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для застосування до ОСОБА_5 положень ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році».
На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 85, 86 Кримінального кодексу України, статтями 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, нормами Законів України «Про застосування амністії в Україні» і «Про амністію у 2016 році», суд,
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_4 задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від відбуття невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Московського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2016 року у вигляді позбавлення волі строком 4 роки, на підставі ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1