Дата документу Справа № 321/151/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 321/151/18 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/778/352/18 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з Михайлівського районного суду Запорізької області

розглянула 02 квітня 2018року у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 15 березня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000461, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, в провадженні Михайлівського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження №0000461 від 10 листопада 2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за наступних обставин.

Так, 08 листопада 2017 року, приблизно о 15 годині, водій ОСОБА_9 керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2107», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », рухаючись в районі перехрестя вул. Центральна та вул. Радянська у смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_10 . В результаті даної ДТП, велосипедист ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до ТМО Михайлівського району, де ІНФОРМАЦІЯ_1 помер від отриманих тілесних ушкоджень. 07.03.2018 під час обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 19.02.2018 за адресою: вул. Харченко, буд. 28 у с. Мала Білозерка, Василівського району Запорізької області, виявлено та вилучено легковий автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2107», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », з пошкодженнями у вигляді зафарбованих подряпин та інших пошкоджень на кузові вказаного автомобілю.
Слідчий Михайлівського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, мотивувавши клопотання тим, що задля необхідності збереження речового доказу автомобіля ВАЗ 2107, та з метою забезпечення проведення ряду експертиз знаряддя злочину, необхідно накласти на автомобіль арешт.
Ухвалою слідчого судді накладено арешт на автомобіль та тимчасово заборонено розпоряджатися та користуватися ним шляхом зберігання автомобіля на території Михайлівського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області. Приймаючи таке рішення слідчий суддя послався на те, що легковий автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2107», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », можливо зберіг на окремих своїх деталях сліди ДТП, тобто є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а тому є доказом злочину, в ході досудового розслідування дійсно є необхідність в проведенні судово-хімічних, судово-трасологічних експертиз, судової експертизи технічного стану транспортного засобу, а також подальшого проведення з його використанням слідчих експериментів, і відповідно не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою вважає її незаконною, висновки суду необґрунтованими, а тому є всі підстави для скасування ухвали. Вказує, що в судовому засіданні ним було звернуто увагу суду на грубі порушення слідчим певних вимог КПК України щодо майна, яке арештовується, а саме: до клопотання не було долучено письмових документів на підтвердження факту ДТП 08.11.2017 року, протоколу огляду місця події, протоколу огляду транспортного засобу, висновку СМЕ про причини смерті ОСОБА_12 , протоколів огляду та вилучення речей, які були предметами проведення судово-хімічних експертиз, протоколів допиту свідків-очевидців ДТП, які б вказували на причетність саме автомобіля марки ВАЗ до події ДТП, постанови про визнання автомобіля речовим доказом. Також, суд викривив пояснення ОСОБА_9 та його матері ОСОБА_13 , безпідставно послався на свідчення свідка ОСОБА_14 та висновки проведених у кримінальному провадженні експертиз, а тому просить ухвалу слідчого судді скасувати, а в задоволенні клопотання слідчого про арешт автомобіля відмовити.

Заслухавши доповідача, представника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який вважав за необхідне ухвалу залишити без змін як законну та обґрунтовану, вивчивши матеріали провадження та, перевіривши матеріали кримінального провадження за доводами апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Матеріали провадження засвідчують наявність підстав для арешту вказаного майна.

Згідно ч. 3 ст. 170, пунктів 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (ст. 170), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримано належним чином.

З наданих матеріалів вбачається, що в результаті експлуатації автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2107», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 »,на який накладено арешт, відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої велосипедист ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до ТМО Михайлівського району, де ІНФОРМАЦІЯ_1 помер від отриманих тілесних ушкоджень.
Із матеріалів провадження вбачається, що вказаний автомобіль відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу.

ОСОБА_8 , користуючись правом, передбаченим ст. 63 Конституції України, відмовився від дачі пояснень з приводу дорожньо-транспортної пригоди.

Автомобіль, щодо якого ставиться питання у клопотанні містить пошкодження, що встановлено під час огляду даного транспортного засобу.

Покази потерпілої ОСОБА_15 , свідків ОСОБА_14 , висновки хімічної експертизи від 31.01.2018 р. вказують на можливу участь вказаного автомобіля у ДТП, що розглядається у рамках даного кримінального провадження.

Враховуючи, що транспортний засіб є важливими доказами по даній категорії справ, а також, що в даному провадженні необхідно провести ряд судових експертиз та слідчих експериментів, тому для забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду і запобігання ризиками приховування, пошкодження, знищення, перетворення та відчуження даного речового доказу, колегія суддів вважає обґрунтованим та доцільним накладення арешту на вказаний автомобіль.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
Судовою колегією в ході перевірки законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді встановлено, що у разі перебування вказаного автомобіля у його власника або законного володільця, об`єктивно існує ризик його перетворення, що суттєво ускладнить досудове розслідування та може призвести до його недієвості.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування не встановлено, а відповідні доводи апелянта є необґрунтованими і не можуть бути задоволені.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 15 березня 2018 року, якою накладений арешт на автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2107», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 »у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000461 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4