про самовідвід

30 жовтня 2017 р. колегія суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя заяву колегії суддів про самовідвід у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 2, 3, 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 162 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И Л А:
26.10.2017 колегією суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя подано заяву про самовідвід.
Необхідність самовідводу зумовлена необхідністю усунення будь-яких сумнівів у сторін щодо об`єктивності і неупередженості колегії суддів при вирішення даної справи, а також приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 76 КПК України, якою встановлено пряму заборону судді, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, брати участь у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанції тощо.
Заява суддів колегії про самовідвід підлягає задоволенню з таких підстав.
За приписами статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 7579 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Перелік підстав для самовідводу судді визначено статтею 75 КПК України згідно пункту 4 частини 1 якої, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Водночас, згідно з частиною 1 статті 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участь у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанції, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами.
Поряд із цим, згідно зі статтею 7 Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.
Статтями 126, 129 Конституції України гарантується, що судді, при здійсненні правосуддя є незалежні і підкоряються тільки закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.
Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (далі «ЄСПЛ») є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями.
Бангалорські принципи поведінки суддів від 19.05.2006 визначають та встановлюють стандарти етичної поведінки суддів. Так, у статті 2 визначено, що суддя підлягає відводу у випадку, зокрема, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.
Крім цього, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому.
Крім цього, колегією суддів з`ясовано, що захисники обвинуваченого неодноразово звертались до суду із заявами про відвід попереднього складу суддів у цьому кримінальному провадженні.
Крім цього, як випливає з реєстру матеріалів досудового розслідування даного кримінального провадження, суддя ОСОБА_1 приймала участь у кримінальному провадженні на досудовому розслідуванні як слідчий суддя, розглянувши 15.06.2017 клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Запорізькій області про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 та застосувала до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без можливості внесення застави.
Суддя ОСОБА_3 як слідчий суддя розглядала скарги ОСОБА_6 на дії органів досудового розслідування, пов`язаних, в т.ч., із діями слідчого під час проведення досудового розслідування кримінального провадження відносно нього. Зокрема, ухвалою від 30.06.2017 залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність Запорізької місцевої прокуратури № 2 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 11.04.2017 про притягнення до кримінальної відповідальності слідчого ОСОБА_8 за фактом підроблення ним протоколу затримання ОСОБА_6 у кримінальному провадженні щодо нього (провадження ЄУН 335/5712/17). Крім того, ухвалою від 30.06.2017 залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність Запорізької місцевої прокуратури № 2 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 17.04.2017 про притягнення до кримінальної відповідальності слідчого ОСОБА_8 за ст.ст. 366, 367 КК України за фактом підроблення ним протоколів відібрання зразків для проведення експертизи у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 (провадження ЄУН 335/5713/17).
За приписами статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 7579 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Перелік підстав для самовідводу судді визначено статтею 75 КПК України згідно пункту 4 частини 1 якої, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Водночас, згідно з частиною 1 статті 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участь у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанції, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами
Керуючись ст.ст. 75, 81Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів
Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 30 жовтня 2017 р.

Повний текст ухвали виготовлений та оголошений 30 жовтня 2017 р. о 13 годині 15 хвилин.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3