Кримінальне провадження №1-кп/760/1757/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2018 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2

а також

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 та клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення застави у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0013024 від 10 листопада 2017 р., -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор в підготовчому судовому засіданні подав письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 . Прокурор наголосив на тому, що ризики, що були присутні при обранні даного запобіжного заходу обвинуваченому, не зменшилися, а тому строк його дії треба продовжити. Так, ОСОБА_5 не має постійного місця роботи, грошових доходів для забезпечення свого проживання, а також перебуваючи на волі може здійснювати тиск на потерпілого та свідків, вчинити нове кримінальне правопорушення або переховуватись від суду.

Захисник та обвинувачені заперечували проти клопотання прокурора, вказавши на недоцільність продовження дії запобіжного заходу з огляду на відсутність дійсних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, щоб давали підставу тримати його під вартою та просили змінити запобіжний захід на більш м`який.

Заслухавши прокурора, обвинувачених, захисника, дослідивши матеріали справи та враховуючи наявність обставин, зазначених у ч. 3 ст. 199 КПК України, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у обвинувальному акті, дають достатні підстави суду вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, а саме: обвинувачений ОСОБА_5 і досі може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків та потерпілого, а отже, негативно вплинути на хід судового розгляду кримінального провадження, а для запобігання зазначених ризиків суд вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшов 03.01.2018 року надійшов обвинувачений акт відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Судом враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, вік та стан здоров`я, репутацію обвинуваченого. Так, серед злочинів, в якому обвинувачують ОСОБА_5 є тяжкий, за вчинення якого визначене покарання у виді до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Враховуючи вид та міру кримінальної відповідальності, що загрожує обвинуваченому, суд вважає наявним ризик переховування від суду з метою уникнення покарання.

Крім того, в судовому засіданні не допитані свідки, потерпілий, а тому суд вважає таким, що існує ризик того, що обвинувачений буде незаконно впливати на них з метою зміни показань, що вони давали на досудовому слідстві та такими діями впливати на хід судового розгляду та встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні.

Крім того, захисником обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_4 було заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання, мотивуючи його тим, що його підзахисний сумлінно виконує покладені на нього обов`язки, з`являється за першим викликом до суду, постійно перебуває за місцем проживання, утримується від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні. Таким чином, наразі відсутні об`єктивні підстави для продовження обов`язків, що діяли відповідно до ухвали слідчого судді при встановлені обов`язків в разі внесення ОСОБА_8 застави. Також захисник просив повернути внесені ним особисто кошти, в якості застави у розмірі 32 000 грн.

Прокурор та обвинувачені проти заявленого клопотання не заперечували.

Заслухавши прокурора, обвинувачених, захисника суд приходить до висновку, який мотивує наступним чином.

Обвинувачений ОСОБА_8 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, постійно з`являється до суду за першим викликом, не спілкується зі свідками у кримінальному провадженні, тому суд вважає, що ризики передбачені ст. 177 КПК України значно зменшились. Також ст. 9 Конституції України закріплено, що чині міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України. Тому враховуючи положення Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, виходячи з розумності строків розгляду кримінального провадження та задля недопущення порушення прав та свобод обвинуваченого ОСОБА_8 суд приходить до висновку, що на даний час наявні підстави для зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

Разом з тим, оскільки він обвинувачується у злочині, за який передбачено покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, кримінальне провадження тільки розпочате, дані ризики і досі частково присутні, а тому застосування запобіжного заходу до ОСОБА_8 є необхідним.

Оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненому за попередньою змовою групи осіб, суд вважає наявним ризик того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення та таким чином негативно вплинути на хід судового розгляду кримінального провадження.
Судом також враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, вік та стан здоров`я, репутацію обвинуваченого. Злочин у вчиненні якого, обвинувачується ОСОБА_8 є тяжким та пов`язаним з небезпекою для життя та здоров`я людей, а тому наявні обґрунтовані ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення покарання.
Однак, у суду на даний час відсутні докази, які свідчать про недостатність застосування іншого запобіжного заходу, ніж застава для запобігання ризикам, зазначеним в ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 194 КПК України суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_8 інший запобіжний захід.

Враховуючи викладене, а також те, що дія запобіжного заходу у вигляді застави припиняється у зв`язку зі зміною на особисте зобов`язання, застава не була звернена в дохід держави, а тому її слід повернути заставодавцю.
Виходячи з зазначеного, з урахуванням положень ст.ст. 177, 178, 181, 182, 183, 199, 194, 206 КПК України,-

УХВАЛИВ:
1. Клопотання прокурора задовольнити.

2. Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів.

3. Клопотання захисника задовольнити.

4. Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

5. Зобов`язати ОСОБА_6 прибувати до суду за кожною вимогою.

6. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме з м. Краматорська;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

7. Повернути заставодавцю ОСОБА_4 внесену ним відповідно до квитанції № 77 від 28.11.2017 суму застави в розмірі 32000,00 грн.

8. Строк дії ухвали до 02 червня 2018 р.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1