Справа № 359/6695/17
Провадження № 1-в/359/302/2017
У Х В А Л А

Іменем України

09 жовтня 2017 р. Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким (на обмеження волі), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Здвижівка, Київської обл., українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше судимого 18.05.2015 р. Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст.186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки, -

в с т а н о в и в:
Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 17.07.2015 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання: у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначено покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частиною приєднання до покарання за цим вироком невідбуте покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києві від 15.05.2015 р. ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Згідно вищевказаного вироку засуджений відбуває покарання в Бориспільській ВК №119.

31.08.2017 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким (на обмеження волі). Відбуває покарання в БВК № 119. За час перебування в установі зарекомендував себе з позитивного боку, має 2 заохочення, стягнень не має про, що свідчіть комісія у БВК яка відбулася 19.07.2017 р. Враховуючи все вищезазначене просить суд замінити йому невідбуту частину покарання на більш м`яке, а саме обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_4 в заяві просить розглядати справу за його відсутності.

Представник БВК №119 в заяві підстав для задоволення клопотання не вбачає.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення подання

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи в їх сукупності, вважає клопотання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутного строку покарання, призначеного вироком.

Для застосування такої заміни, згідно п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше половину строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Згідно вироку Деснянського районного суду м. Києва від 17.07.2015 року, ОСОБА_4 засуджено до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Строк покарання рахується з 12.12.2013 року.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2015 р. засудженому ОСОБА_4 було зараховано в строк відбування покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 17.07.2015 року, строк його попереднього ув`язнення з 17.06.2015 року по 18.08.2015 року, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до п. 11 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 р., при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Пунктом 2 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 р. передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Крім того, пунктом 17 даної Постанови передбачено, під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до коментованої ст. 82 КК України, положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Висновок суду про те що засуджений став на шлях виправлення повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений знаходиться у місцях позбавлення волі з 17.06.2015 р. Під час утримання в Київському слідчому ізоляторі зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 17.09.2015 р. відбуває покарання в БВК № 119. За час перебування в установі зарекомендував себе з негативної сторони виходячи із наступного.

Так, засуджений ОСОБА_4 допускав порушення вимог відбування покарання, за що останній має 2 стягнення, 1 з яких погашене у встановленому законом порядку. Має 2 заохочення.

31 липня 2017 року заступником керівника Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 було винесено вказівку про усунення порушень вимог кримінально-виконавчого законодавства № 34 10976 вих. 17, згідно якої рішення комісії установи від 21.07.2017 року про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким відносно ОСОБА_4 скасовано. Мотивував винесену вказівку тим, що комісією не взято до уваги характеризуючи дані особи засудженого та прийнято позитивне рішення щодо заміни невідбутої частини покарання на більш м`який вид покарання, за результатами неповного вивчення особи та оцінки ступеню його виправлення. Зокрема, засуджений ОСОБА_4 за період відбування покарання в установі фактично працював лише п`ять місяців. Крім того, комісією не взято до уваги характеристику засудженого, на підставі якої останньому відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації, оскільки засуджений мав 1 стягнення та 1 заохочення.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний підтримує дружні стосунки із засудженими як позитивної так і негативної спрямованості. Не завжди дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. Встановленні законодавством вимоги персоналу установи виконує лише під контролем. За характером спокійний врівноважений. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки. Намагається утримувати своє спальне місце та при ліжкову тумбочку в чистоті не завжди має охайний вигляд. Вину за вироком суду визнав, позову немає.

Відповідно до наданої характеристики на засудженого в.о. начальника відділення СПС№3 майора внутрішеьої служби ОСОБА_6 та заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи капітана внутрішньої служби ОСОБА_7 засуджений ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та до нього не може бути застосовано заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, у зв`язку з тим що має стягнення яке не зняте та не погашене у встановленому законом порядку.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 має нестабільну лінію поведінки, оскільки він періодично допускає порушення вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Хоча намагається змінити свою поведінку в кращу сторону, зарекомендувавши себе з позитивного боку, приймаючи активну участь в суспільному житті колективу та установи, за що має два заохочення. Однак, така поведінка засудженого не може свідчити про те, що за весь період відбування покарання засуджений твердо став на шлях виправлення. Аналіз даних про особу засудженого вказує на те, що засуджений на даний момент не досяг необхідного ступеню виправлення, а лише починає ставати на шлях виправлення.

Так, ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочинна, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином. При цьому, суд звертає увагу, що ОСОБА_4 був неодноразово раніш судимий за аналогічні злочини проти власності, та був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком. Однак, під час іспитового строку на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та продовжив свою злочинну діяльність скоївши нові злочини.

На час розгляду клопотання ОСОБА_4 має непогашене стягнення від 18.08.2017 року. Відповідно до рішення комісії БВК №119 від 23.08.2017 року останній не став на шлях виправлення, й до нього неможливо застосування ст. 82 КК України.

Таким чином, засуджений ОСОБА_4 на даний час не довів своє виправлення під час відбування покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставив, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 злочинна, дані про особу засудженого, та те, що він лише стає на шлях виправлення, і пройшло ще недостатньо часу для його виправлення, суд приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст. 82 КК України, для заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність усіх підстав для відмови у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким (на обмеження волі).

Керуючись ст. ст. 12, 82 КК України та керуючись ч. 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким (на обмеження волі), відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1