Справа № 461/3999/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.02.2018 Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

представників потерпілої - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Львова, українця, громадянина України, з освітою середньою спеціальною, неодруженого, раніше не судимого, стажиста на посаду охоронця, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_7 22 червня 2015 року в нічний час між 24:00 год. та 02:00 год., перебуваючи у приміщенні нічного клубу «888», що на пл. Данила Галицького, 1 у м. Львові, де він за його словами проходив стажування на посаді охоронця, на ґрунті неприязних відносин, що виникли раптово, з необережності, не маючи умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень та заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_9 , умисно наніс йому удар в обличчя від якого він впав, вдарившись, тім`яно потиличною ділянкою голови до твердого покриття. Внаслідок удару при падінні потерпілий ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно мозкової травми, від якої настала його смерть.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю, дав пояснення, які в повній мірі відповідають обставинам скоєного злочину та доказам у справі. Свої дії пояснив виконанням службових обов`язків під час проходження стажування та випробувального терміну на посаді охоронця нічного клубу «888». Зазначив, що його реакція з послідуючим завданням удару в обличчя потерпілого ОСОБА_9 була викликана діями останнього та його товаришів, які були в стані алкогольного сп`яніння, агресивними, виражались у його ( ОСОБА_7 ) адресу нецензурними словами та намагалися із застосуванням сили пройти у приміщення клубу, при тому, що їх було поінформовано, що в силу перебування в стані сильного алкогольного сп`яніння вхід у приміщення клубу їм заборонений. Удар ОСОБА_9 ним був нанесений рефлекторно, інерційно, після того, як останній його схопив за сорочку та шарпнув. Жодного умислу на нанесення будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , а тим більше, заподіяння йому смерті, у нього не було. Після падіння і втрати свідомості потерпілим намагався надати йому першу допомогу, побіг у бар по воду. Щиро розкаюється у скоєному ним. Не заперечує проти заявленого потерпілою цивільного позову, проте, вважає, що сума, заявлена до відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди, є необґрунтовано завищеною. Згідний відшкодувати потерпілій завдані матеріальні та моральні збитки в сумі, яка обґрунтована у поданих письмових запереченнях до цивільного позову.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_4 згідно яких, загиблий ОСОБА_9 є її сином, брав участь в АТО взимку та на весні 2015 року. Оскільки син, перебуваючи у зоні проведення АТО, захворів на пневмонію, та повернувся до Львова, де проходив курс лікування. 21.06.2015 року біля 17:00 год. йому зателефонували друзі, з якими він пішов на зустріч. Додому син повернувся біля 03:00 год. 22.06.2015 року. Говорив, що болить голова, ліг спати. Зранку син довго не прокидався, думала, що він спить і не хотіла його будити. Біля 13:00 год. виявила, що син мертвий. В подальшому від друзів сина, з якими він ходив на зустріч, дізналась, що у нічному клубі «888», де її син був з друзями, йому було спричинено тілесні ушкодження шляхом удару в обличчя, від якого він впав і втратив свідомість. Не погоджується з правовою кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_7 вважає, що це було цілеспрямоване умисне вбивство в зв`язку з громадянською позицією її сина. Заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі, просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 завдану матеріальну шкоду, пов`язану з похованням та встановленням пам`ятника у розмірі 138 067,0 гривень та моральну шкоду, яку вона визначає у розмірі 1 000 000,0 (одного мільйона) гривень.

Свідок ОСОБА_10 показав, що загиблого ОСОБА_9 знав біля 8-ми років. Два роки тому, точної дати не пригадує, у літній період зустрівся з друзями ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та знайомим на ім`я ОСОБА_13 , прізвища не знає, де в парку біля ТЦ «Арсен», що на пр. Чорновола у м. Львові відпочивали та вживали спиртне. В подальшому біля 23:00 години приїхали в нічний клуб «888». При вході до клубу їх перевірив охоронець та пропустив всередину. Там замовили ще спиртне та відпочивали. Час від часу виходили на вулицю перекурити. Після одного з перекурів ОСОБА_7 відмовився впустити їх всередину приміщення, мотивуючи тим, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння. Почалась штовханина, внаслідок якої ОСОБА_9 впав та деякий час перебував без свідомості, йому надавали допомогу. Момент нанесення удару ОСОБА_9 не бачив. До клубу викликали міліцію. Не дочекавшись розвитку подій пішов додому. Наступного дня дізнався, що ОСОБА_9 помер.

Свідок ОСОБА_11 показав, що дійсно, під час перебування у нічному клубі «888» між його товаришами та охоронцем закладу виник конфлікт на ґрунті того, що охорона відмовилась впустити їх у середину закладу. Бачив, як ОСОБА_7 наніс удар в обличчя ОСОБА_9 від якого він впав, втративши свідомість. Пам`ятає, що хтось побіг по воду. Отямившись, ОСОБА_9 поскаржився, що його болить голова. На місце події були викликані працівники поліції, швидку медичну допомогу не викликали.

Допитаний свідок ОСОБА_12 показав, що самого конфлікту між охоронцями закладу «888» та його друзями він не бачив. Бачив сидячого на лавці ОСОБА_9 , який тримався за голову та сказав, що його вдарив охоронець. ОСОБА_9 ніхто не пропонував відвезти його в лікарню. Наступного дня дізнався, що ОСОБА_9 помер.

Свідок ОСОБА_14 показав, що влітку 2015 року проходив стажування на посаді охоронця в нічному клубі «888». На даний час точної дати події не пригадує, можливо, це було 21-22 червня 2015 року. У клубі відпочивала компанія хлопців, які прийшли в клуб уже напідпитку. На вході в клуб стояв охоронець ОСОБА_15 , який теж стажувався. Компанія часто виходила з приміщення перекурити. В подальшому між ними та ОСОБА_7 виник конфлікт, так як останній заборонив їм заходити у приміщення через те, що вони були в стані алкогольного сп`яніння. Вони вели себе зухвало, шарпали ОСОБА_16 . Ініціатором конфлікту був хлопець у «тельняшці», ймовірно ОСОБА_9 . Щоб зупинити конфлікт викликав у заклад працівників ДСО, по приїзду яких уся компанія вийшла із закладу на вулицю. Моменту нанесення удару і падіння потерпілого не бачив.

Свідок ОСОБА_17 показав, що заходив у клуб «888» ймовірно 22 червня 2015 року, пригадати не може. Бачив ОСОБА_9 , який сидів, упершись до стіни. Подумав, що він п`яний. Що сталось між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не знає.

З показань свідка ОСОБА_18 , яка допитана слідчим суддею в порядку ст. 225 КПК України та які заслухані під час судового розгляду вбачається, що вона бачила як охоронець раптово підбіг до ОСОБА_9 та наніс йому удар кулаком в обличчя, від чого останній впав, вдарившись головою до бетонної підлоги.

Суд не ставить під сумнів показання свідків та окремі розбіжності у їх показаннях, оскільки вони не спростовують показань обвинуваченого, який визнав, що саме він наніс удар потерпілому, від якого він впав, разом з тим не передбачав і не мав умислу на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень і не бажав настання його смерті.

Згідно висновку судово медичної експертизи №«65/15 від 17.07.2015 року (том 2 а.с.151-157) причиною смерті ОСОБА_9 є відкрита черепно мозкова травма у вигляді перелому склепіння і основи черепа, масивної епідуральної гематоми справа, забою головного мозку з крововиливами в м`які оболонки та речовину мозку, яка ускладнилась стисненням (компресією) та набряком набуханням головного мозку. Травма голови є наслідком контакту тім`яно потиличної ділянки голови в центрі та дещо зліва з тупим предметом з широкою (необмеженою) поверхнею, могла бути наслідком падіння навзнак та ударі тім`яно потиличною ділянкою голови до твердого покриття, була небезпечною в момент заподіяння, привела до смерті, відноситься у живої особи до тяжкого тілесного ушкодження.

З огляду на зазначене, оцінюючи наведенні докази, які є належними та допустимими, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, доведена повністю.

Враховуючи вимоги ст. 337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд розглянувши дане кримінальне провадження, дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 119 КК України є правильною, оскільки він вчинив вбивство через необережність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу винного, який притягується до кримінальної відповідальності вперше, формально позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, розкаявся у скоєному, суд бере до уваги його вік, конкретні обставини справи і вважає, що його виправлення та попередження нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з визначенням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину суд вважає обставинами, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Цивільний позов ОСОБА_4 як в частині відшкодування матеріальної шкоди, так і в частині морального відшкодування слід задоволити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Відшкодування вартості встановлення бруківки на кладовищі зазначеною статтею не передбачено.

Відповідно до договорів на організацію та проведення поховання (том 1, а.с.45,46), квитанцій щодо сплати коштів на спорудження надгробного пам`ятника (том 1 а.с.47) та встановлення огорожі (том 1 а.с.57) потерпілою сплачено 105 040,10 гривень, які підлягають стягненню з обвинуваченого як відшкодування матеріальної шкоди.

В частині відшкодування вартості встановленої бруківки, обіду у сумі 3000,0 гривен, щодо якого не підтверджено оплату (том 1, а.с.51) та штучних квітів відмовити.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та моральних страждань. При визначенні розміру відшкодування враховується вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які з нею проживали однією сім`єю.

Враховуючи той факт, що потерпіла безповоротно втратила сина, перенесла страждання, пов`язанні з його смертю та похованням, продовжує нести душевні страждання, зважаючи на характер та тяжкість скоєного злочину, який вчинено з необережності, але заподіяно смерть людині, на користь потерпілої слід стягнути 100 000,0 гривень морального відшкодування, що буде відповідати вимогам розумності та справедливості.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробування з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

?періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

?повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

?не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Цивільний позов ОСОБА_4 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 105 040 (сто п`ять тисяч сорок) гривень 10 коп. завданої матеріальної шкоди та 100 000 (сто тисяч) гривень моральної шкоди.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1