Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кп/523/801/17
І м е н е м У к р а ї н и
23.10.2017 року м. Одеса
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бобруйську Могильовської області Республіки Білорусь, громадянина Республіки Білорусь, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
О 23 годині 45 хвилин 16 серпня 2017 року ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Audi A8», н/з НОМЕР_1 , по вул. Миколаївська дорога в м. Одесі з боку вул. 7-ма Пересипська в напрямку вул. Векслера, впорушення п.п.«б» п.2.3., п.12.1., п.12.3., п.12.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), наближаючись до позначеного на перехресті з вул. Лиманна дорожньою розміткою 1.14.2 регульованого світлофором пішохідного переходу, з фактичною швидкістю близько 174 км/год, що перевищувало максимально дозволену швидкість руху у населеному пункті в 60 км/год, вкрай уважним не був, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру своєчасно не зменшив швидкість руху керованого автомобіля аж до його зупинки, не переконався, що на пішохідному переході знаходиться пішохід, для якого може бути створена небезпека, хоча зобов`язаний був це передбачити, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховував на їх відвернення, на освітленій за допомогою міського електроосвітлення ділянці вулиці, не дав дорогу пішоходу ОСОБА_8 , який перетинав проїзну частину у встановленому для переходу місці, рухаючись у темпі кроку по пішохідному переходу, з правого боку ліворуч, за ходом руху автомобіля, хоча й на заборонений червоний сигнал світлофора, маючи технічну можливість запобігти події, скоїв наїзд переважно правою передньою частиною вищезазначеного транспортного засобу на пішохода, який від отриманих травм загинув на місці пригоди.
Наслідком даної дорожньо-транспортної пригоди стало отримання ОСОБА_8 , встановлених висновком судово-медичної експертизи від 25 вересня 2017 року №942-2724/2017наступних тілесних ушкоджень у виді поєднаної травми голови, тулуба та кінцівок:
а) відкритої черепно-лицьової травми: множинних саден та забійних ран голови; рваної рани голови; переломів коронок 1-х зубів нижньої щелепи; крововиливу в м`які тканини тім`яної-потиличної ділянки; багатоуламкового перелому кісток носа; дифузного субарахноїдального крововиливу під м`які мозкові оболонки головного мозку, стовбурового відділу та мозочка;
б) відкритої травми тулуба: садна тулуба; розділення тулуба в ділянці від середньої третини живота з переходом на ділянку таза; множинних двосторонніх переломів ребер з розривами пристінкової плеври; багатоуламкового перелому тіла грудини; переломів остистих відростків 6-11 грудних хребців; розриву міжхребцевого диска поміж 7-м та 8-м хребцями грудного відділу з розривом спинного мозку та повним розділенням тулуба; багатоуламкових переломів тіл 4,5-го поперекових хребців з розривами нервових волокон; багатоуламкових переломів кісток таза; забою-розтрощення та розривів обох легень; розривів серця, аорти та діафрагми; травматичного відриву шлунку, підшлункової залози, печінки, селезінки, нирок, кишківника, великого та малого сальника; розтрощення сечового міхура та передміхурової залози:
в) відкритої травми кінцівок: множинних саден лівої верхньої кінцівки; синця та множинних саден правої верхньої кінцівки: рваних ран лівого стегна; забійних ран лівого колінного суглоба; садна лівої гомілки; рваної рани лівої гомілки; множинних саден лівої стопи: садна правого колінного суглоба; садна та рваної рани правої гомілки; садна правої стопи; закритого багатоуламкового перелому правої плечової кістки; відкритих багатоуламкових переломів кісток обох стегон та обох гомілок.
Смерть ОСОБА_8 знаходиться у прямому причинному зв`язку з поєднаною травмою голови, тулуба та кінцівок (отриманої внаслідок ДТП), у вигляді множинних двосторонніх переломів ребер з розривами пристінкової плеври; багатоуламкового перелому тіла грудини; перелому остистих відростків 6-11 грудних хребців; розриву міжхребцевого диска поміж 7-м та 8-м хребцями грудного відділу з розривом спинного мозку та повним розділенням тулуба; багатоуламкового перелому тіл 4,5-го поперекових хребців з розривами нервових волокон; багатоуламкового перелому кісток таза; забою-розтрощення та розривів обох легень; розривів серця, аорти та діафрагми; травматичних відривів шлунку, підшлункової залози, печінки, селезінки, нирок, кишківника, великого та малого сальника; розтрощення сечового міхура та передміхурової залози; закритого багатоуламкового перелому правої плечової кістки; відкритих багатоуламкових переломів кісток обох стегон та обох гомілок.
Обвинувачений свою вину у вчиненому діянні визнав в повному обсязі, підтвердив в своїх показаннях сутність пред`явленого йому обвинувачення та додатково показав, що в обставинах даної події він, керуючи автомобілем марки «Audi A8», в салоні якого перебувало ще декілька осіб, поспішав додому до хворої дитинипо АДРЕСА_3 , із значним перевищенням швидкості, яка становила близько 170 км/год. При під`їзді до місця ДТП він зумів розгледіти потерпілого лише на відстані 30 метрівпопереду від автомобіля, а тому не мав достатнього часу та відстані для застосування екстреного гальмування, у зв`язку із чим лише встиг здійснити поворот рульового керма лівіше від попереднього прямолінійного напрямку руху. Проте такі дії не дозволили уникнути наїзду на чоловіка. Про вчинену необережність ОСОБА_7 жалкує, щиро кається.
Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого представником потерпілої, обвинуваченим та його захисником, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.
Таким чином суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 в тому, що він, о 23 годині 45 хвилин 16 серпня 2017 року, керуючи технічно справним автомобілем марки «Audi A8», н/з НОМЕР_1 , по вул. Миколаївська дорога в м. Одесі з боку вул. 7-ма Пересипська в напрямку вул. Векслера, впорушення п.п.«б» п.2.3., п.12.1., п.12.3., п.12.4. ПДР, наближаючись до позначеного на перехресті з вул. Лиманна дорожньою розміткою 1.14.2 регульованого світлофором пішохідного переходу, з фактичною швидкістю близько 174 км/год, що перевищувало максимально дозволену швидкість руху у населеному пункті в 60 км/год, вкрай уважним не був, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру своєчасно не зменшив швидкість руху керованого автомобіля аж до його зупинки, не переконався, що на пішохідному переході знаходиться пішохід, для якого може бути створена небезпека, хоча зобов`язаний був це передбачити, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховував на їх відвернення, на освітленій за допомогою міського електроосвітлення ділянці вулиці, не дав дорогу пішоходу ОСОБА_8 , який перетинав проїзну частину у встановленому для переходу місці, рухаючись у темпі кроку по пішохідному переходу, з правого боку ліворуч, за ходом руху автомобіля, хоча й на заборонений червоний сигнал світлофора, маючи технічну можливість запобігти події, скоїв наїзд переважно правою передньою частиною вищезазначеного транспортного засобу на пішохода, який від отриманих травм загинув на місці пригоди.
Зазначені дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Заявлені органом досудового розслідування до відшкодування з обвинуваченого судові витрати на загальну суму 8960,06 грн., пов`язані з проведенням у справі судових експертиз, підлягають задоволенню в повному обсязі.
При призначенні покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття та факт першого притягнення до кримінальної відповідальності в якості обставин, які пом`якшують покарання.
Суд констатує про відсутність обставин, які б обтяжували покарання.
Суд також враховує дані про ОСОБА_7 , як про особу, що є іноземцем, має постійне місце проживання, власну родину, з обов`язком утримання малолітньої дитини та батька інваліда 2 групи, а також отримані від обвинуваченого показання про часткове відшкодування заподіяної шкоди з висловленими намірами щодо подальшого її повного відшкодування.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає можливим призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України, з одночасним позбавленням права керувати транспортними засобами.
Водночас, у відповідності з пунктом «в» ст.1 та ст.11 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, особи, засуджені за необережний злочин, який не є особливо тяжким, якщо на день набрання чинності цього Закону вони не позбавлені батьківських прав і мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
Частиною 1 ст.15 даного Закону також передбачено, що такі особи можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.
Цей закон набрав чинності 07 вересня 2017 року, в зв`язку із чим, вчинене ОСОБА_7 діяння за часом підпадає під його дію.
Оскільки санкція ч.2 ст.286 КК України передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, то зазначений склад злочину ст.12 цього ж Кодексу віднесено до тяжких злочинів з необережною формою вини.
Виходячи із дослідженого в судовому засіданні свідоцтва серії НОМЕР_2 про народження у ОСОБА_7 24 лютого 2015 року доньки ОСОБА_9 вбачається, що обвинувачений є особою, яка станом на 07 вересня 2017 року має малолітню дитину.
На момент розгляду справи в суді будь-яких даних про позбавлення обвинуваченого батьківських прав, або наявність інших обставин, передбачених ст.9 цього ж Закону, що перешкоджали б застосуванню амністії, не встановлено.
Крім того, про згоду на застосування акту амністії ОСОБА_7 заявив в суді усно.
При таких обставинах, відповідно до положень ст.44 КК України, пункту 2 ч. 4 ст.374 КПК України, ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», встановивши в стадії судового розгляду кримінального провадження наявність акту амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Долю долучених до кримінального провадження речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України, із скасуванням арешту на транспортний засіб.
Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
ОСОБА_7 на підставі ст.44 КК України, ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», пункту «в» ст.ст.1, 11 та 15 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнити від відбування зазначених основного та додаткового покарань внаслідок амністії.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати на суму 8960 (вісім тисяч дев`ятсот шістдесят) грн. 06 коп.
Після набрання вироком законної сили визнані в якості речових доказів: автомобіль марки «Audi A8», н/з НОМЕР_1 , - повернути власнику; CD-R диск із відеозаписом зберігати в матеріалах досудового розслідування.
Арешт, накладений на автомобіль марки «Audi A8», н/з НОМЕР_1 , - скасувати.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.
Головуючий ОСОБА_1