печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7589/18-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2018 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 ,підозрюваного ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на постанову про зупинення досудового розслідування,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , вказуючи наступне. Другим слідчим відділом управління спеці&пьних розслідувань Департамент у спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001624 від 29.07.2015 року.

У зазначеному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_3 , йому інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Суть підозри полягає в тому, що ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді генерального директора ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ІНФОРМАЦІЙНИЙ ЦЕНТР" МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ (далі ДП «Держінформ`юст»), за попередньою змовою з генеральним директором ТОВ «Іволга-2» ОСОБА_6 , заступником генерального директора з фінансових питань ДП «Держінформ`юст» ОСОБА_7 , заступником генерального директора з технічних питань ДП «Держінформ`юст» ОСОБА_8 , заступником начальника відділу з експлуатації ДП «Держінформ`юст» ОСОБА_9 , громадянином Естонії ОСОБА_10 та іншими не встановленими слідством службовими особами Міністерства юстиції України, використовуючи своє службове становище, шляхом службової підробки, заволодів Державними коштами в особливо великих розмірах.

Сторона обвинувачення стверджує, що ОСОБА_3 , начебто здійснив фіктивну операцію з придбання 1500 унікальних кодів (ліцензій), та придбав за завищеною ціною 200 унікальних кодів (ліцензій) комп`ютерної програми «ТrueСоnf-server», чим завдав збитків в особливе великих розмірах Державному підприємству «Інформаційний центр» Міністерства Юстиції України(ДП «Держінформ`юст»)

Між Адвокатом, та ОСОБА_3 діє договір про надання правової допомоги (договір із захисником), за яким ОСОБА_4 є його захисником у кримінальному провадженні № 0001624 від 29.07.2015 року.

07.02.2017 року ОСОБА_3 отримане клопотання про продовження строку тримання під домашнім арештом, в матеріалах якого містилась постанова від 23.01.2018 року, якою старший слідчий в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 зупинив досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001624 від 29.07.2015 року.

Мотивом, за яким слідчим винесено постанову про зупинення досудового розслідування стало те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0001624 від 29.07.2015 року виникла необхідність звернутись із запитом про міжнародну правову допомогу до уповноважених органів іноземної держави про виконання в кримінальному провадженні певних процесуальних дій. передбачених КПК України та міжнародними договорами. На думку слідчого, виконання міжнародного доручення в іноземній державі вимагає досить тривалого часу. У зв`язку із цим на час виконання відповідних процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва до отримання Генеральною прокуратурою України матеріалів, щодо виконання запиту про міжнародну правову допомогу досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001624 від 29.07.2015 року необхідно зупинити.

Така постанова є незаконною, необгрунтованою та такою, що порушує права підозрюваного, які гарантовані кримінальним процесуальним законодавством, і спрямована лише на недотримання розумних строків проведення досудового слідства, для здійснення тиску на підозрюваного,з метою спонукання на визнання провини.

Даний факт доводиться наступним:

досудове слідство в кримінальному провадженні №0001624 здійснюється з 29.07.2015 року, тобто більш ніж два роки, за даний час сторона обвинувачення мала достатньо часу для здійснення усіх слідчих (розшукових) та процесуальних дій, у тому числі і тих, які здійснюються у межах міжнародного співробітництва;

під час зазначеного досудового слідства, сторона обвинувачення, вже три рази зупиняв досудове слідство, у зв`язку з виконанням відповідних процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва. Тобто сторона обвинувачення вже здійснила всі необхідні слідчі(процесуальні) дії, які потребують проведення шляхом спрямування запиту до компетентних органів іноземних держав;

Також, у постанові, слідчий зазначає, що у даному кримінальному провадженні на даний час виконані всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе. Дане твердження не відповідає дійсності.

Так слідчім, на даний час не проведено слідчих(розшукових) дій, спрямованих на об`єктивне та повне досудове слідство, та на проведення яких наполягала у своїх клопотаннях сторона захисту, саме:

не допитано, в якості свідка, судового експерта ХНДІСЕ ОСОБА_12 , щодо методики проведення судової економічної експертизи, яка покладена в обгрунтування підозри;

не витребувано в відповідних підрозділах Генеральної Прокуратури України документи, які висвітлюють ціну придбання територіальним органами прокуратури унікальних кодів (ліцензій) комп`ютерної програми «ТrueСоnf-server»;

не здійснені слідчі (процесуальні) дії спрямовані на встановлення кількості здійснених оновлень, за період часу 2014 - 9 міс.2017, комп`ютерної програми «ТrueСоnf-server», яка закуповувались ДП «Держінформ`юст»;

не здійснені слідчі (процесуальні) дії спрямовані на встановлення відомостей, які висвітлюють, які саме зміни були внесені до коду комп`ютерної програми «ТrueСоnf-server» під час оновлень;

не витребувано в Міністерстві юстиції України повний перелік територіальних органів юстиції, які діяли на території Держави протягом 2014 року, у розрізі кожного місяця, а також персональні данні керівників даних установ;

не допитано керівників всіх територіальних органів юстиції, які діяли на території Держави протягом 2014 року, щодо застосування у своїй діяльності програмного забезпечення (комп`ютерної програми) «ТrueСоnf-server», або програми «клієнта» «ТrueСоnf»;

та інші слідчі(розшукові) дії спрямовані на встановлення істини у кримінальному провадженні.

Згідно ст. 542 КПК України, міжнародне співробітництво під час кримінального провадження полягає у вжитті необхідних заходів з метою надання міжнародної правової допомоги шляхом вручення документів, виконання окремих процесуальних дій, видачі осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, тимчасової передачі осіб, перейняття кримінального переслідування, передачі засуджених осіб та виконання вироків. Міжнародним договором України можуть бути передбачені інші, ніж у цьому Кодексі, форми співробітництва під час кримінального провадження.

Але в постанові слідчого про зупинення досудового слідства, яке отримано підозрюваним, відсутні будь які відомості, які підтверджують спрямування відповідних запитів до компетентних органів іноземних Держав в рамках міжнародного співробітництва, у результаті спрямування яких, слідчим винесено зазначену постанову.

Відсутність даної інформації, є грубим порушенням змагальності сторін, дотримання якої встановлено приписами КПК України.

Вищевикладене свідчить про те, що постанова старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 про зупинення досудового слідства грубо порушує права та свободи ОСОБА_3 . Вказуючи на те, що копію постанови сторона захисту отримала лише 07.02.2018, адвокат просить скасувати постанову старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 від 23.01.2018 про зупинення досудового розслідування, як незаконну, з моменту її винесення.

Під час розгляду cскарги адвокат ОСОБА_4 , а в подальшому підозрюваний ОСОБА_3 , підтримали викладені обставини, наполягали на задоволенні скарги, вказуючи на безпідставність зупинення досудового розслідування.

Прокурор ОСОБА_5 під час розгляду скарги заперечував проти її задоволення, вказуючи на те, що зупинення було обґрунтовано необхідністю виконання відповідних процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва та до моменту отримання матеріалів щодо виконання запиту про міжнародну правову допомогу. На вимогу слідчого судді надати матеріали які свідчать про направлення запиту про міжнародну правову допомогу прокурор під час наступного судового засідання надав постанову від 22 березня 2018 року про відновлення досудового розслідування.

Вирішуючи подану скаргу слід зазначити наступне.

Згідно п2 частини першої ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - підозрюваним.

Згідно ст. 305 КПК України подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування не зупиняє виконання рішення чи дію слідчого, прокурора. Слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Прокурор може самостійно скасувати рішення, що передбачене пунктом 3 частини першої статті 303 цього Кодексу і оскаржується в порядку, передбаченому частиною шостою статті 284 цього Кодексу, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Оскільки підозрюваним оскаржувалась постанова слідчого в порядку , передбаченому п.2ч1 ст.303 КПК України, а саме постанова про зупинення досудового розслідування, яка була самостійно скасована слідчим, провадження за скаргою необхідно закрити.

Проте слід зазначити наступне.

Згідно ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Згідно ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Згідно ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

У відповідності до принципів і засад, гарантованих ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно положень ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 63 Конституції України та ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. У разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України (далі - КПК України) досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. При цьому, з урахуванням можливого продовження строку, загальний строк досудового розслідування згідно з ч.2 ст.219 КПК України не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Для розуміння поняття найкоротших, розумних строків досудового розслідування слід керуватися ст.6 Європейської конвенції з прав людини (Право на справедливий суд) та практикою Європейського суду з прав людини.

При цьому, практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) тлумачить норму ст.6 Конвенції достатньо поширювальною і «розумні строки» розгляду справи починають відліковуватись від дати обвинувачення чи моменту, коли стало відомо, що органи державної влади сприймають особу як підозрюваного, навіть якщо офіційного повідомлення про підозру не було.

Поняття «обвинувачення» також трактується достатньо широко: як «офіційне повідомлення, виходить від компетентного державного органу та містить вказівку на вчинення кримінально-караного правопорушення». Це може бути і арешт, і початок слідства, коли особу притягують як підозрювану, і повідомлення про кримінальне переслідування.

Крім того, «у ряді випадків воно може приймати форму інших заходів, що передбачають таке твердження і що таким чином впливають на положення підозрюваного» (рішення ЄСПЛ від 27.02.1980 по справі Deweer, Series A: Judgements and Decisions, Volume 35 (1980), P.24; рішення ЄСПЛ по справі Eckle v. Germany, 1982).

У справі «Меріт проти України» (див. п.70, рішення від 30.03.2004), ЄСПЛ зазначив, що обгрунтування, надане Урядом в оцінці тривалості провадження, не відповідає прецедентній практиці Суду . Він нагадує, що у кримінальних справах «розумний строк», передбачений статтею 6 § 1 Конвенції, починається з того часу, коли особі було пред`явлено обвинувачення; це може статись як до моменту розгляду справи в суді (див., для прикладу, вищезгадану справу Deweer v. Belgium, judgemnt, p. 22, § 42), так і з дня арешту, дня, коли відповідна особа була офіційно повідомлена, що проти неї висунуте обвинувачення у справі, або з дня, коли було розпочато попереднє слідство (досудове розслідування).

У практиці ЄСПЛ таким обвинуваченням визнається арешт, офіційне повідомлення про намір переслідувати у кримінальному порядку, а також початок попереднього розслідування (рішення ЄСПЛ від 27.06.1968 по справі Wemhoff, P. 26; рішення ЄСПЛ від 27.06.1968 по справі Neumeiser, Р 41; рішення ЄСПЛ від 16.07.1974 по справі Ringesein, P.45). В Україні зазвичай таким першим офіційним повідомленням, як зазначає Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у Постанові Пленуму від 17.10.2014 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», є повідомлення про підозру і відповідно, «розумний строк» з цього моменту починає обраховуватись, як період досудового розслідування.

Із наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 повідомлено про підозру 23.09.2017, проте досудове розслідування здійснюється з 29.07.2015.

З листопада 2017 року орган досудового розслідування періодично зупиняє досудове розслідування посилаючись на положення п3 ч1 ст.280 КПК України, а саме виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва. Проте під час розгляду скарги підозрюваного ОСОБА_3 належні підтвердження відповідного звернення надані не були.

Відповідно до ст.3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності; слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні;

З урахуванням встановленого слід звернути увагу органу досудового розслідування та процесуального керівникан у кримінальному провадженні №0001624 на необхідність дотримання розумних строків досудового розслідування, в тому числі положень ст.6 Європейської конвенції з прав людини (Право на справедливий суд) та практики Європейського суду з прав людини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2,8,22,303,305,309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
провадження за скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на постанову про зупинення досудового розслідування, закрити. Копію ухвали направити до Генеральної прокуратури України для відома та врахування під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001624. Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1