Єдиний унікальний номер № 285/1743/15-к
Провадження № 1-кп/0285/631/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2017 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участі:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
перекладача ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Корцхелі, Зугдідського району, Грузія, грузин, громадянин України, освіта вища, одружений, дітей немає, не працює, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 28.05.2009 року Бориспільським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 16.09.2009 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 309, ст. 69 КК України до покарання у вигляді обмеження волі та штрафу. Згідно ст. 71 КК України приєднане покарання за вироком Бориспільського районного суду Київської області. Остаточно - до відбуття 2 роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік.

- 11.11.2010 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 309, КК України, на підставі ст. ст. 70, 71, 72 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць; звільнений 25.07.2011 року умовно-достроково на підставі ухвали Микитівського районного суду м. Горлівки від 15.07.2011 року; невідбута частина покарання 10 місяців 29 днів;

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Зугдіді, Грузія, грузин, громадянин Грузії, освіта середня, неодружений, не працює, без постійного місця проживання, раніше не судимий, якому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Зугдіді, Грузія, грузин, громадянин Грузії, освіта не закінчена вища, не одружений, не працюючий, без постійного місця проживання, раніше судимий:

- 14.11.2013 року Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 грн.;

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, ч.3 ст.185, ч.1 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочинів за наступних обставин.

01.02.2013 року в період часу з 17:00 год. по 17:30 год. ОСОБА_6 з двома невстановленими слідством особами знаходився в салоні автомобіля марки «Деу Ланос», номерний знак якого не встановлено, та який рухався по автодорозі сполученням ГлибочицяКлітчинСтанишівка. При в`їзді в с. Калинівка Житомирського району Житомирської області на узбіччі дороги вони помітили автомобіль марки «Мерседес Віто» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 . У цей час у ОСОБА_6 та невстановлених слідством осіб виник злочинний умисел на таємне, повторне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_11 , з метою реалізації якого вони вступили у попередню змову.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 разом з невстановленими слідством особами, зупинили автомобіль марки «Деу Ланос» на узбіччі дороги поблизу автомобіля «Мерседес Віто» д.н.з. НОМЕР_1 .

Діючи в рамках спільного злочинного умислу та згідно розподілених ролей у вказаний день, час та місці, з метою уникнення викриття їх спільних злочинних дій, одна невстановлена слідством особа вийшла з автомобіля «Деу Ланос» та, знаходячись поряд з ним, спостерігала за навколишньою обстановкою.

Інша невстановлена слідством особа, діючи в рамках спільного злочинного умислу та згідно розподілених ролей, у цей час знаходилась за кермом вказаного автомобіля «Деу Ланос» та, не вимикаючи двигун, чекала на ОСОБА_6 , щоб у разі його повернення не зволікаючи залишити місце вчинення злочину.

В той же час ОСОБА_6 , діючи в рамках спільного злочинного умислу та згідно розподілених ролей, підійшов до кабіни автомобіля марки «Мерседес Віто» д.н.з. НОМЕР_1 , та через незачинені пасажирські дверцята, проник у кабіну вказаного автомобіля, звідки таємно, повторно, за попередньою змовою з двома невстановленими слідством особами, викрав майно, що належало потерпілому ОСОБА_11 , а саме:

-матерчату сумку червоного кольору з ременем через плече, вартістю 150 грн., яка в послідуючому була повернута потерпілому;

-грошові кошти в сумі 60800 грн., які знаходились у вищевказаній сумці;

-грошові кошти в сумі 3000 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на день викрадення становило 23970 грн., які знаходились у вищевказаній сумці;

-кредитну картку ПАТ «ПриватБанк», видану на ім`я ОСОБА_12 , яка матеріальної цінності не становить;

-кредитну картку ПАТ «ПриватБанк», видану на ім`я ОСОБА_11 , яка матеріальної цінності не становить;

-калькулятор марки «Сітізен», вартістю 120 грн., який в послідуючому був повернутий потерпілому;

-5 ключів від вхідних дверей до квартири, які матеріальної цінності не становлять.

Після цього, утримуючи при собі викрадені речі і грошові кошти, ОСОБА_6 повернувся до автомобіля марки «Деу Ланос» та з викраденим майном разом з двома невстановленими слідством особами зникли з місця скоєння злочину у невідомому напрямку, чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 84770 грн.

Вищезазначені дії ОСОБА_6 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому.

Крім того, у невстановленому місці та у невстановлений час ОСОБА_6 вступив у попередню змову з ОСОБА_5 з метою таємного, повторного викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_13 з автомобіля марки «Газель» д.н.з. НОМЕР_2 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_13 , ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 26.04.2013 року, близько 15 год. 00 хв. прибули в м. Радомишль, на вул. Велику Житомирську, 4, де поблизу магазину «Автолідер» знаходився автомобіль марки «Газель» д.н.з. НОМЕР_2 .

Діючи в рамках спільного злочинного умислу та згідно розподілених ролей у вказаний день, час та місці, з метою уникнення викриття їх спільних злочинних дій, ОСОБА_6 залишився на вулиці спостерігати за навколишньою обстановкою.

В цей же час ОСОБА_5 , діючи в рамках спільного злочинного умислу та згідно розподілених ролей підійшов до кабіни автомобіля марки «Газель» д.н.з. НОМЕР_2 та шляхом злому невстановленим предметом замка дверцят авто, проник до салону автомобіля, звідки таємно, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 викрав грошові кошти в сумі 13130 грн., які належали потерпілому ОСОБА_13 , спричинивши останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Після цього, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , утримуючи при собі викрадені грошові кошти, з місця вчинення злочину зникли.

Вищезазначені дії ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 30.07.2013 року о 16 годині 45 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Чуднові Житомирської області по вул. Леніна, 165, поблизу магазина «Будівельний світ» ПП «Рогова», помітив автомобіль «Мерседес спринтер» д.н.з. НОМЕР_3 , і в цей час у нього виник злочинний умисел на таємне, повторне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , в цей же день, час та місці, переконавшись що його злочинні дії не будуть поміченими, шляхом видавлювання бокового вітрового скла у пасажирських дверцятах вищевказаного автомобіля та, проникнувши до його салону, таємно, повторно викрав майно, що належало потерпілому ОСОБА_14 , а саме - грошові кошти в сумі 7400 грн., заподіявши останньому матеріальної шкоди на вказану суму, після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Вищезазначені дії ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, у невстановленому місці та у невстановлений час ОСОБА_6 вступив у попередню змову з ОСОБА_4 та іншою невстановленою слідством особою з метою таємного, повторного викрадення чужого майна з автомобіля марки «Мерседес-Спринтер» д.н.з. НОМЕР_4 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел 30.05.2014 близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та невстановлена слідством особа прибули на автомобілі марки «Фольксваген Кадді» д.н.з. НОМЕР_5 до СТО «Случ», що розташована за адресою: Житомирська область, м. Баранівка, вул. Дубрівське Шосе, 2.

Діючи в рамках спільного злочинного умислу та згідно розподілених ролей у вказаний день, час та місці, з метою уникнення викриття їх спільних злочинних дій, ОСОБА_4 та невстановлена слідством особа залишились в автомобілі «Фольксваген Кадді» д.н.з. НОМЕР_5 спостерігати за навколишньою обстановкою, з метою уникнення викриття їх спільних злочинних дій.

В цей же час ОСОБА_6 , діючи в рамках спільного злочинного умислу та згідно розподілених ролей, переконавшись що водій автомобіля марки «Мерседес-Спринтер» д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_15 займається ремонтом колеса і не спостерігає за його діями, і вони залишаються не поміченими, шляхом вільного доступу через не зачинені пасажирські дверцята проник до салону автомобіля «Мерседес-Спринтер» д.н.з. НОМЕР_4 , звідки таємно, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 та невстановленою слідством особою викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_15 , а саме: шкіряну чоловічу сумку, яка не становить матеріальної цінності; документи на автомобіль «Мерседес-Спринтер» д.н.з. НОМЕР_4 ; грошові кошти в сумі 18000 грн. спричинивши останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Після цього, ОСОБА_6 , повертаючись до свого автомобіля, виявив, що його злочинні дії, направленні на таємне, повторне, за попередньою змовою з ОСОБА_4 та невстановленою слідством особою, викрадення чужого майна, викриті потерпілим.

З метою уникнення затримання, ОСОБА_6 , утримуючи при собі викраденні речі, почав тікати з місця вчинення злочину. Помітивши, що його наздоганяє потерпілий ОСОБА_15 , ОСОБА_6 викинув щойно викрадену сумку з грошовими коштами та документами, оскільки потерпілий намагався затримати останнього, у зв`язку з чим, не зміг довести свої злочинні дії, направлені на відкрите викрадення чужого майна до кінця.

У свою чергу, ОСОБА_4 перебуваючи разом з невстановленою слідством особою в автомобілі «Фольксваген Кадді» д.н.з. НОМЕР_5 та усвідомлюючи, що їх спільні злочинні дії стали викритими, з метою доведення до кінця своїх спільних злочинних дій, вийшов з автомобіля та направився до ОСОБА_6 з метою допомогти йому звільнитися від потерпілого.

Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 підбігли до автомобіля «Фольксваген Кадді» д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням невстановленої слідством особи, сіли в салон та разом покинули місце вчинення злочину.

Вищезазначені дії ОСОБА_6 і ОСОБА_4 , стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, як замах на відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, у невстановленому місці та у невстановлений час ОСОБА_6 вступив у попередню змову з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з метою таємного, повторного викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_16 та ОСОБА_17 з автомобіля марки «ДАФ» д.н.з. НОМЕР_6 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 19.06.2014 року близько 16 год. 00 хв. на автомобілі «Фольксваген Кадді» д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_6 , переслідували по маршруту слідування автомобіль марки «ДАФ» д.н.з. НОМЕР_6 , яким керував ОСОБА_17 , з м. Коростень до м. Малина Житомирської області, де останній зупинився біля магазину «Меблі», що розташований по вул. Кримського, 8-В, у м. Малині Житомирської області.

Діючи в рамках спільного злочинного умислу та згідно розподілених ролей, у вказаний день, час та місці, з метою уникнення викриття їх спільних злочинних дій, ОСОБА_4 зайшов слідом за водієм ОСОБА_17 , до приміщення магазину «Меблі», де спостерігав за діями останнього, а ОСОБА_6 залишився на вулиці спостерігати за навколишньою обстановкою.

Водночас у цей же час ОСОБА_5 , діючи в рамках спільного злочинного умислу та згідно розподілених ролей, підійшов до транспортного засобу «ДАФ» д.н.з. НОМЕР_6 та шляхом пошкодження невстановленим предметом вітрового скла, відчинив дверцята даного автомобіля, проникнувши у такий спосіб до салону автомобіля, звідки таємно, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , викрав майно, яке належить ОСОБА_17 , а саме: сумку зі шкірозамінника вартістю 150 грн.; посвідчення водія і паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_17 .

Крім того, одночасно викрав майно, що належало ОСОБА_16 а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «ДАФ» д.н.з. НОМЕР_6 , на ім`я ОСОБА_18 , матері ОСОБА_16 ; грошові кошти в сумі 60000 грн., чим завдав останньому матеріальної шкоди на вказану суму, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли на автомобілі «Фольксваген Кадді» д.н.з. НОМЕР_5 .

Вищезазначені дії ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому.

Крім того, 23.10.2014 року близько 16 години 20 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи на території «Малинського ринку», розташованого за адресою: м. Житомир, вул. Малинська, 4, помітив автомобіль «Рено» д.н.з. НОМЕР_7 , дверцята якого були незакритими, і в цей час у нього виник злочинний умисел на таємне, повторне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , в цей же день, час та місці, переконавшись що його злочинні дії не будуть поміченими, відкрив пасажирські дверцята вказаного автомобіля та, проникнувши до його салону, таємно, повторно викрав майно, що належало потерпілому ОСОБА_19 , а саме: чоловічу барсетку вартістю 200 грн.; мобільний телефон марки «Леново» вартістю 3000 грн.; грошові кошти в сумі 8000 грн., заподіявши таким чином ОСОБА_19 матеріальної шкоди на загальну суму 11200 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Вищезазначені дії ОСОБА_6 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, у невстановленому місці та у невстановлений час ОСОБА_6 вступив у попередню змову з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з метою таємного, повторного викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_13 з автомобіля марки «Газель» д.н.з. НОМЕР_2 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 05.11.2014 в період часу з 14.30 до 15.00 на автомобілі «Фольксваген кадді» д.н.з. НОМЕР_5 прибули в м. Новоград-Волинський Житомирської області на вул. Пушкіна, 12, де біля торгівельного центру «Норма Пласт» знаходився автомобіль марки «Мерседес спринтер» д.н.з. НОМЕР_8 .

Діючи в рамках спільного злочинного умислу та згідно розподілених ролей у вказаний день, час та місці, з метою уникнення викриття їх спільних злочинних дій, ОСОБА_6 залишився на вулиці спостерігати за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні ТЦ «Норма Пласт», спостерігав за діями водія вищевказаного автомобіля «Газель» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_20 .

Водночас ОСОБА_5 , діючи в рамках спільного злочинного умислу та згідно розподілених ролей, підійшов до транспортного засобу марки «Мерседес спринтер» д.н.з. НОМЕР_8 та за допомогою брелока-сканера відчинив дверцята даного автомобіля, проникнувши у такий спосіб до салону автомобіля, де невстановленим слідством предметом пошкодив сейф, який був вмонтований між передніми сидіннями, звідки таємно, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , викрав грошові кошти у сумі 28000 грн., які належать ОСОБА_21 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Після чого, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , на автомобілі «Фольксваген кадді» д.н.з. НОМЕР_5 з викраденими грошовими коштами у сумі 28000 грн., які належать ОСОБА_21 , зникли з місця скоєння злочину, а викраденим розпорядилися на власний розсуд.

Вищезазначені дії ОСОБА_6 , ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 20.11.2014 близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись у салоні автомобіля «Фольксваген Кадді» д.н.з. НОМЕР_5 по 1-му провулку Войкова в м. Новоград-Волинський Житомирської області вступив у попередню змову з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з метою таємного, повторного викрадення чужого майна з вантажного автомобіля марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_9 , який в цей час знаходився поблизу будинку №4-А на вказаній вулиці.

Діючи в рамках спільного злочинного умислу та згідно розподілених ролей, у вказаний день, час та місці, з метою уникнення викриття їх спільних злочинних дій, ОСОБА_6 і ОСОБА_4 залишились в автомобілі «Фольксваген Кадді» д.н.з. НОМЕР_5 спостерігати за навколишньою обстановкою.

У той же час ОСОБА_5 , діючи в рамках спільного злочинного умислу та згідно розподілених ролей, переконавшись що водій автомобіля ОСОБА_22 зайшов до приміщення автомагазину і його дії залишаються непоміченими останнім, підійшов до кабіни автомобіля марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_9 та шляхом розбиття скла у водійських дверцятах проник до кабіни автомобіля, звідки таємно, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , викрав грошові кошти в сумі 8000 грн., які належали ОСОБА_22 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Після цього ОСОБА_5 , знаходячись в салоні вказаного автомобіля, виявив що його спільні з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 злочинні дії, направленні на таємне, повторне, за попередньою змовою викрадення чужого майна викриті потерпілим.

З метою уникнення затримання ОСОБА_5 , утримуючи при собі викраденні грошові кошти, почав тікати з місця вчинення злочину салону кабіни автомобіля «Рено» д.н.з. НОМЕР_9 .

Водночас потерпілий ОСОБА_22 з метою повернення належного йому майна, наздогнав ОСОБА_5 та схопив останнього за верхній одяг і тим самим затримав його.

В цей час ОСОБА_5 , намагаючись звільнитись від потерпілого, вийшов за межі попередньої домовленості з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та не повідомляючи останніх про свій злочинний умисел про вчинення нападу з метою заволодіння чужого майна, яке належить ОСОБА_22 , поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, дістав з кишені куртки ніж та наніс ним один удар в область лівого передпліччя потерпілого ОСОБА_22 , спричинивши тим самим останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани в області верхньої третини лівого передпліччя, які відносяться до категорії середньої тяжкості.

Водночас ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , діючи в рамках спільного злочинного умислу, направленого на таємне, повторне викрадення чужого майна, усвідомивши що їх спільні злочинні дії стали викритими, та з метою доведення їх до кінця, під`їхали на автомобілі «Фольксваген Кадді» д.н.з. НОМЕР_5 до місця затримання ОСОБА_5 потерпілим. ОСОБА_4 , вийшовши з автомобіля, підбіг до ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_22 , відштовхнув останнього, тим самим звільнивши ОСОБА_5 , з яким сіли в салон автомобіля «Фольксваген Кадді» д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_6 , на якому разом зникли з місця вчинення злочину з викраденим майном.

Вищезазначені дії ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 187 КК України, як напад поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій).

Дії ОСОБА_6 і ОСОБА_4 по даному епізоду стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав частково, давати показання відмовився.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочинів повністю заперечував, давати показання відмовився.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю. Дав показання про те, що всі злочини, зазначені в обвинувальному акті, він вчинив сам, без участі інших осіб. Пояснення про свої дії по кожному епізоду дати не зміг, посилаючись на те, що подробиць не пам`ятає.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , та показання ОСОБА_5 про непричетність інших обвинувачених до вчинення злочинів, їх вина доведена і підтверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Зокрема, показаннями потерпілих: ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_22 та свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , а також дослідженими у судовому засіданні документами і речовими доказами.

Вчинення ОСОБА_6 з невстановленими слідством особами крадіжки 01.02.2013 року грошових коштів у сумі 60800 грн., а також 3000 доларів США, належних ОСОБА_11 , з автомобіля «Мерседес Віто» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував поблизу с. Калинівка, Житомирського району, Житомирської області, підтверджується наступними доказами:

Показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який пояснив, що він є приватним підприємцем і займається купівлею-продажем морепродуктів на території України. 01.02.2013 року він разом зі своєю дружиною ОСОБА_12 їхали з Криму після здійснення закупівлі та продажу риби. По дорозі вони зупинились на узбіччі траси поблизу с. Калинівка Житомирського району з метою очищення від забруднення залишками риби багажного відділенні свого автомобіля. Коли він разом з дружиною мили задню частину транспортного засобу, то з кабіни їх автомобіля невідома особа викрала червону сумку, в якій знаходились записник, калькулятор, пластикові картки на їх ім`я та грошові кошти в сумі 60800 грн. та 3000 доларів США. Коли вони переглянули відеозапис з відеореєстратора, який знаходиться в салоні автомобіля, то побачили хто саме і яким чином здійснив крадіжку. Потерпілий також пояснив, що в день злочину він повертався з Криму, де придбав у рибгоспі в м. Керчі 5 тон риби, яку розвіз по замовниках, отримавши вищезазначені кошти за товар. Розрахунки в основному проводяться за готівковим розрахунком, накладні не оформлюються. Записи про розрахунки, придбання та продаж морепродуктів велись у блокноті, який також був у викраденій сумці. Коли повернули сумку з картками, калькулятором, ключами та блокнотом, то виявилось, що записи не збереглися, оскільки була волога погода, а речі лежали тривалий час у воді.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , яка повністю підтвердила показаня свого чоловіка (потерпілого ОСОБА_11 ).

Показаннями свідка ОСОБА_23 , який пояснив, що він працює трактористом в Житомирській філії ДЕД. Приблизно в першій половині лютого 2013 року він на тракторі їхав з с. Нова Березина в с. Станишівка, Житомирського району і по дорозі поблизу с. Глибочиця на обочині траси він помітив червону сумку, яку вирішив підібрати. Оглянувши її він виявив всередині сумки калькулятор, записник, картки, ключі, сім-картки. На одній з сім-карток він помітив номер телефона і вирішив подзвонити по ньому і таким чином зателефонував до ОСОБА_11 , якому повідомив, що знайшов сумку з речами і може її повернути. В розмові з вказаним чоловіком він дізнався, що вказану сумку в нього викрали з автомобіля невідомі поблизу с. Калинівка Житомирського району.
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.02.2013 року (т.7, а.с. 1, 2).

Протоколом огляду місця події від 04.02.2013 року, до якого було долучено диск з відеозаписом з відеореєстратора. (т.7, а.с. 3-6).

Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 25.02.2013 року (т.7, а.с. 7).

Відеозаписом з відеореєстратора автомобіля потерпілого. (т.7, а.с. 6).

Протоколом огляду місця події від 04.03.2013, під час якого було вилучено матерчату сумку, калькулятор, дві кредитні картки, ключі та записник. (т.7, а.с. 8-11).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за участю потерпілого ОСОБА_11 , який серед пред`явлених осіб впізнав ОСОБА_6 як такого, що здійснив крадіжку його грошових коштів. (т.7, а.с. 12-14).

Вищезазначені дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому.

Вчинення ОСОБА_5 26.04.2013 року в м. Радомишль, Житомирської області таємного викрадення грошових коштів у сумі 13130 грн. з автомобіля «ГАЗ 9302» д.н.з. НОМЕР_2 , які належали ОСОБА_13 , підтверджується наступними доказами:

Протоколом огляду місця події від 26.04.2013 року, під час якого було вилучено відбитки пальців рук, механізм замка. (т.7, а.с. 16-21).

Висновком дактилоскопічної експертизи №1/170 від 05.02.2015 року, згідно якого вилучені відбитки пальців рук з автомобіля «ГАЗ 9302» д.н.з. НОМЕР_2 належать ОСОБА_5 (т.7, а.с. 22-31).

Посилання захисника на те, що висновок експерта є неналежним доказом внаслідок наявної розбіжності у написанні прізвища обвинуваченого у заключній частині висновку як « ОСОБА_30 », суд визнає необґрунтованим, оскільки описова частина експертного дослідження містить вірне прізвище обвинуваченого « ОСОБА_31 ». Отже, помилкове написання прізвища у заключній частині висновку є очевидною опискою.

Враховуючи заяву обвинуваченого ОСОБА_5 про повне визнання своєї вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів, суд дійшов висновку про доведеність його вини у таємному викраденні майна ОСОБА_13 за вищевказаних обставин.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна.

Одночасно суд визнає невірною визначену стороною обвинувачення кваліфікацію дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, оскільки відсутні докази таких кваліфікуючих ознак.

Відповідно до пункту 1 примітки до статті 185 КК України повторним у статтях 185, 186 та 189-191цього Кодексу визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 КК України.

Суду не надано доказів вчинення ОСОБА_5 таких злочинів до 26.04.2013 року. Отже, стороною обвинувачення не доведено повторність, як кваліфікуючу ознаку даного злочину.

Доказів причетності ОСОБА_6 або інших осіб до вчинення даного злочину стороною обвинувачення також не надано.

За таких обставин, суд визнає недоведеною вину ОСОБА_6 , що має наслідком виправдання за даним епізодом.

Вчинення ОСОБА_5 30.07.2013 року в м. Чуднові, Житомирської області таємного викрадення грошових коштів в сумі 7400 грн. з автомобіля «Мерседес спринтер» д.н.з. НОМЕР_3 , що належали ОСОБА_14 , підтверджується наступними доказами:

Показаннями свідка ОСОБА_24 який у судовому засіданні пояснив, що він працює водієм фірми «Сантех Рай», перевозить товар, який належить приватному підприємцю ОСОБА_14 . 30.07.2013 року ОСОБА_24 разом з ОСОБА_32 поїхали розвозити сантехніку по районах, приймали кошти за товар. У м. Чуднів коли розвантажували останній товар у магазин «Будівельний світ» ПП «Рогова» та на декілька хвилин відійшли від машини щоб занести сантехніку клієнту - сталася крадіжка, а саме було видавлене трикутне вікно, через яке злочинці відчинили дверцята в салон автомобіля та зломали замок у бардачку, з якого викрали гроші в сумі 7400 грн. Накладних на той час в нього не залишилось, так як кожна сума, яку йому віддавали клієнти заверталась у накладну щоб потім було легше звітувати. Після того як все відбулось він одразу подзвонив директору «Сантех Рай» ОСОБА_14 та повідомив про те, що сталось.

Протоколом огляду місця події від 30.07.2013, під час якого було вилучено відбитки пальців рук. (т.7, а.с. 32-40).

Висновком експерта №1/169 від 06.02.2015 року, яким встановлено, що слід пальця руки, виявлений на місті події, належить ОСОБА_5 (т.7, а.с. 41-47).

Враховуючи заяву обвинуваченого ОСОБА_5 про повне визнання своєї вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів, суд дійшов висновку про доведеність його вини у викраденні майна ОСОБА_14 за вищевказаних обставин.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Разом з тим, суд визнає необґрунтованим включення стороною обвинувачення по даному епізоду посилання на вчинення злочину за попередньою змовою групи осіб, оскільки доказів наявності такої змови суду не надано.

Вчинення ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4 та іншою невстановленою слідством особою 30.05.2014 року в м. Баранівка Житомирської області замаху на відкрите викрадення грошових коштів у сумі 18000 грн. які належали ОСОБА_15 , підтверджується наступними доказами:

Показами свідка ОСОБА_25 , який повідомив, що 30.05.2014 року він перебував на СТО «Случ», що розташована за адресою: Житомирська область, м. Баранівка, вул. Дубрівське Шосе, 2 та бачив, як невідомий чоловік схопив барсетку з кабіни автомобіля, що ремонтувався. Це помітив власник барсетки, переслідував крадія, який кинув викрадене, після чого заскочив до автомобіля "Фольксваген Кадік" білого кольору, на якому поїхав з місця злочину в невідомому напрямку.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.02.2015 року. (т.7, а.с. 48).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.02.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_15 , який серед пред`явлених фотознімків впізнав ОСОБА_4 (т.7, а.с.49 ).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками 03.02.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_15 , який серед пред`явлених фотознімків впізнав ОСОБА_6 (т.7, а.с.50 ).

Оцінюючі надані докази, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_6 по даному епізоду вірно кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, як замах на відкрите викрадення чужого майна, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано стороною обвинувачення за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, як замах на відкрите викрадення чужого майна, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Вчинення ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 19.06.2014 року повторного таємного викрадення майна, яке належало ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , з автомобіля марки «ДАФ» д.н.з. НОМЕР_6 , що стояв біля магазину «Меблі», по вул. Кримського, 8-В, у м. Малині Житомирської області підтверджується наступними доказами:

Показаннями потерпілого ОСОБА_16 , який пояснив, що він зареєстрований приватним підприємцем з 2003 року. Здійснює купівлю-продаж мебельної продукції. У його власності є декілька автомобілів, на яких працює 4 водії, серед яких ОСОБА_17 , 1986 р.н., з яким в нього оформлені трудові відносини. Після того, як була сформована заявка на маршрут ОСОБА_17 , 18.06.2014 року він автомобілем марки «ДАФ» д.н.з. НОМЕР_6 білого кольору, який оформлено на ОСОБА_18 , завантажився в м. Біла Церква Київської області. Товару було завантажено на суму понад 60000 грн. Вранці 19.06.2014 року ОСОБА_17 на вищевказаному автомобілі виїхав розвозити товар замовникам. Коли приїхав до останнього клієнта, який знаходиться в м.Малині по вул. Базарна Площа, та зайшов у приміщення магазину домовлятись про розвантаження товару, то в нього з салону автомобіля в той же час було здійснено крадіжку сумки, у якій знаходились гроші в сумі 60000 грн., які ОСОБА_33 зібрав з клієнтів за поставлений товар та залишив в салоні автомобіля. Після того, як ОСОБА_17 виявив крадіжку грошей, він одразу передзвонив йому на мобільний телефон та повідомив про те, що сталось. ОСОБА_17 одразу викликав працівників міліції, які зафіксували факт крадіжки та відібрали в нього пояснення. ОСОБА_16 наступного дня поїхав по маршруту ОСОБА_17 та у підприємців, яким той завозив у день крадіжки товар, отримав копії відеозаписів з камер відеоспостереження. При цьому, спілкуючись з людьми, він встановив, що в різних місцях вони бачили, як за його водієм та автомобілем слідкували особи, які пересувались на автомобілі марки «Фольксваген Кадді» білого кольору та вказували, що підозрілих осіб було троє та всі вони кавказької національності. Також у м. Коростені жінка на ім`я ОСОБА_34 , яка є власником магазину «Вікторія», що розташований біля центрального ринку, йому розповіла, що бачила, як біля її магазину зупинявся автомобіль марки «Фольксваген Кадді» білого кольору, в якому було троє осіб кавказької національності. Скопіювавши та переглянувши відео з декількох магазинів, що розташовані навкруги магазину «Меблі», де розвантажувався в той день ОСОБА_17 , помітив, що на усіх записах видно, як за його автомобілем слідкують особи, про яких говорила ОСОБА_35 . Крім того, вказані особи кавказької національності, що пересувались на автомобілі «Фольксваген Кадді» білого кольору були зафіксовані на усіх відео, отриманих ним за 19.06.2014 року в різних магазинах, де в той день був його водій ОСОБА_17 та вивантажував товар і збирав гроші. Є відео, на яких добре видно обличчя вищевказаних осіб, які підходили до автомобіля, заглядали в середину. Потерпілий вважає, що вказані особи слідкували за ОСОБА_17 та чекали слушної нагоди щоб він зібрав як найбільше грошей, а потім мати змогу їх викрасти. Про це свідчить і останнє відео, безпосередньо з магазину «Меблі» в м. Малині, де і було здійснено саму крадіжку грошових коштів. Вказаним особам було відомо, куди саме водій кладе зібрані гроші, як довго його немає біля автомобіля, один з них слідкував за ним навіть в самому магазині в м. Малині, коли інший здійснював крадіжку. Все це зафіксовано на відео на флеш-карті, яку він додав до своїх показань.

Показаннями потерпілого ОСОБА_17 , який пояснив, що вранці 19.06.2014 року він на автомобілі «ДАФ» д.н.з. НОМЕР_6 поїхав по встановленому маршруту розвозити меблі. Товару було завантажено на суму понад 60000 грн. Коли він приїхав до останнього клієнта, який знаходиться в м. Малині по вул. Базарна Площа, та зайшов в середину магазину домовлятись про розвантаження товару, то в нього з салону автомобіля в той же час було здійснено крадіжку сумки, в якій знаходились гроші в сумі більше 60 000 грн., які він зібрав з клієнтів за поставлений товар та залишив в салоні автомобіля. Кошти належали приватному підприємцю ОСОБА_16 . Після того, як ОСОБА_17 виявив крадіжку грошей, то одразу передзвонив ОСОБА_16 на мобільний телефон та повідомив про те, що сталось. Крім коштів, які належали ОСОБА_16 , з автомобіля викрадено майно, яке належить ОСОБА_17 , а саме: сумку зі шкірозамінника вартістю 150 грн.; посвідчення водія і паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_17 , на відновлення яких витратив 164 грн. Перебуваючи у приміщенні магазину, бачив раніше незнайому особу, якою виявися ОСОБА_4 . Запам`ятав, оскільки звернув увагу на його брудний одяг. Після події дивився відеозапис камер спостереження, на якому видно, як висока людина виходила з припаркованого біля магазину автомобіля «Фольксваген Кадді» білого кольору, підходила до кабіни автомобіля «ДАФ», звідки вчинила крадіжку.

Показаннями свідка ОСОБА_26 , яка пояснила, що вона працює продавцем у магазині «Меблі» в м. Малині. 19.06.2014 року близько 16 години до них приїхав водій на ім`я ОСОБА_36 ( ОСОБА_17 ), що привозить до них меблі та зайшовши всередину магазину, почав чекати на власника магазина щоб мати змогу розвантажити товар. В цей же час до приміщення магазину зайшов чоловік, який, на її думку, поводився підозріло та був одягнений неохайно. В судовому засіданні вказала, що це був ОСОБА_4 . Вона звернула на нього увагу, оскільки він не був схожий на покупця, вів себе підозріло та весь час розмовляв по телефону. Через деякий час вказаний чоловік вийшов з магазину. Після того як приїхав власник магазину, ОСОБА_36 пішов розвантажувати машину і через короткий проміжок часу одразу повернувся назад і повідомив, що з кабіни його автомобіля зникла велика сума грошей. Вони негайно викликали працівників міліції.

Показаннями свідка ОСОБА_27 , який пояснив, що він є приватним підприємцем, предметом його діяльності є реалізація меблевої продукції. У АДРЕСА_3 у нього є магазин «Меблі», в якому він продає різні меблі. Близько 2-х років він співпрацює з ПП ОСОБА_16 . Вказаний підприємець йому поставляє різні корпусні меблі, які до магазину привозить його водій, якого звати ОСОБА_36 . Так, цей водій 19.06.2014 року близько 16 години в черговий раз, відповідно до укладеного договору, привіз до магазину меблі. Так як його в магазині на той час не було, то зустріла ОСОБА_37 продавець ОСОБА_26 . З її слів йому стало відомо, що ОСОБА_36 , коли приїхав, зайшов до неї в магазин. ОСОБА_38 коли через декілька хвилин ОСОБА_36 вийшов з магазину щоб розпочати розвантаження меблів, то помітив, що в нього розбите бокове скло в дверцятах автомобіля і зникла сумка з документами та грошовими коштами. Зі слів водія в нього на момент скоєння крадіжки перебувало 60000 грн. Про те, що сталося йому по телефону повідомила продавець. Він майже одразу після її дзвінка приїхав у магазин. На час його приїзду вже працювали на місці скоєння злочину працівники міліції. Разом з одним з працівників він пройшов до себе в кабінет і вони разом почали переглядати відео з камер відеоспостереження. Камери розташовані в торгівельному залі - 4 штуки, та 2 розташовані на вулиці. На записах з двох камер вони помітили особу, яка поводила себе дуже підозріло, а саме на запису з вулиці було видно як приїхав ОСОБА_36 та став біля запасного ходу до магазину. Одразу після його приїзду до магазину під`їхав автомобіль «Фольксваген Кадді» білого кольору, який зупинився поблизу входу та з нього вийшов чоловік, який одразу зайшов до магазину. Після цього вказаний автомобіль від`їхав до сусіднього магазину «Електротовари», а коли ОСОБА_36 вийшов зі свого автомобіля, на якому привіз меблі та зайшов в середину магазину, то « ОСОБА_39 » під`їхав до його автомобіля. На другому відеозапису з камери, яка розташована всередині магазину - в торгівельному залі, видно як чоловік, який вийшов з « ОСОБА_40 » пройшовся по торговому залу попід вікном, при цьому він дивився не на виставлений товар, а спостерігав за вулицею і погляд його був направлений в ту сторону, де стояв автомобіль ОСОБА_37 . В цей час ОСОБА_36 вже перебував також всередині магазину та розмовляв з продавцем ОСОБА_26 . Потім видно як вищевказаний чоловік на протязі близько 5-ти хвилин ходив по торгівельному залу та, не дивлячись на меблі, спостерігав за ОСОБА_41 , а також розмовляв з кимось по телефону. Тому, продивляючись вказане відео, йому здалось, що саме вказаний чоловік виступив в ролі спостерігача за ОСОБА_41 в той час коли інші особи - його подільники, здійснювали крадіжку з автомобіля водія, що привіз меблі, а також здійснював керування діями останніх, а саме по телефону подавав сигнал коли ОСОБА_36 міг вийти з магазину. На відео також було видно, як вказаний чоловік, після того як « ОСОБА_39 » від`їхав від автомобіля ОСОБА_37 , майже одразу вийшов з приміщення магазину. Крім того, на відео з вулиці видно як біля автомобіля «Фольксваген Кадді» стоїть високий чоловік повної статури, ростом близько 175 см, волосся чорне, обличчя видно не чітко так як він стояв спиною. Пізніше, коли вони разом з ОСОБА_16 переглядали інше відео, яке було вилучене з інших торгівельних точок по маршруту слідування його водія ОСОБА_37 , то він чітко побачив чоловіка плотної статури, який перебував біля «Фольксвагена» під час здійснення крадіжки 19.06.2014 року, де добре зафіксовано його обличчя, зовнішність в нього кавказької національності, добре запам`ятовується.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.06.2014 року. (т.7, а.с. 53).

Протоколом огляду місця події від 19.06.2014 року. (т.7, а.с.54-58 ).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.02.2015 року за участю свідка ОСОБА_27 , який серед пред`явлених осіб впізнав ОСОБА_6 (т.7, а.с.59 61).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.02.2015 року за участю свідка ОСОБА_27 , який серед пред`явлених осіб впізнав ОСОБА_4 (т.7, а.с.62-64).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.02.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_16 , який серед пред`явлених осіб впізнав ОСОБА_5 (т.7, а.с.71-73 ).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.02.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_16 , який серед пред`явлених осіб впізнав ОСОБА_6 (т.7, а.с.68-70 ).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.02.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_16 , який серед пред`явлених осіб впізнав ОСОБА_4 (т.7, а.с. 65-67).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.02.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_17 , який серед пред`явлених осіб впізнав ОСОБА_4 (т.7, а.с.74-76 ).

За клопотанням сторони захисту суд визнав недопустимими доказами дві флеш-карти з відеозаписами камер спостереження, наданих стороною обвинувачення, які не були долучені у якості речових доказів під час досудового розслідування.

Вищезазначені дії обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 вірно кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому.

Вчинення ОСОБА_6 23.10.2014 року повторного таємного викрадення майна, яке належало ОСОБА_19 , з автомобіля «Рено» д.н.з. НОМЕР_7 на території «Малинського ринку», розташованого за адресою: м. Житомир, вул. Малинська, 4, підтверджується наступними доказами:

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.10.2014 року. (т.7, а.с.77 ).

Постановою про визнання преметів речовими доказами (т.7, а.с.78 ).

Протоколом огляду речей та документів від 28.03.2015, яким було оглянуто флеш-карту з відеозаписом та 2 фотознімки, на яких зафіксовано особу, яка зовнішністю схожа на ОСОБА_6 (т.7, а.с.79 ).

Протоколом огляду місця події від 24.10.2014 року, під час якого було вилучено запис відеореєстратора з автомобіля «Рено» д.н.з. НОМЕР_7 . (т.7, а.с.82-85 ).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_19 , який серед пред`явлених осіб впізнав ОСОБА_6 (т.7, а.с. 80-81 ).

Оцінюючі надані докази, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_6 по даному епізоду вірно кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Вчинення ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 05.11.2014 року в м. Новоград-Волинський Житомирської області повторного таємного викрадення грошових коштів в сумі 28000 грн. з автомобіля «Мерседес спринтер» д.н. НОМЕР_8 , які належали ОСОБА_42 , підтверджується наступними доказами:

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.11.2014 року. (т.7, а.с.86 ).

Протоколом огляду місця події від 05.11.2014 року, під час якого було вилучено відбитки структури тканини та сліди пальців рук. (т.7, а.с. 86-94).

Протоколом огляду речей і предметів від 28.03.2015 року, згідно якого було оглянуто СД-диск, що містить запис камер відеоспостереження, розташованих на ТЦ «Норма Пласт». (т.7, а.с. 95).

Відеозаписом камер спостереження, на якому зафіксовано всі обставини вчинення ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вказаної крадіжки. (т.7, а.с. 93, 94).

Висновком експерта №1/167 від 06.02.2015 року трасологічної експертизи, відповідно до якого слід структури тканини, який вилучений в ході огляду місця події від 05.11.2014 року, в сукупності з відображеним малюнком ймовірно міг бути утворений тканиною, з якої виготовлена рукавичка чорного кольору для господарських робіт з гумовим накрапом на долонній поверхні, як і ліва рукавичка чорного кольору, вилучена в ході огляду місця події від 20.11.2014 року з салону автомобіля марки «Фольксваген Кадді» д.н.з. НОМЕР_5 , який перебував під керуванням ОСОБА_6 (т.7, а.с.101 ).

Оцінюючі надані докази, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по даному епізоду вірно кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Разом з тим, суд зазначає, що описання даного злочину в обвинувальному акті містить помилкове посилання на попередню змову ОСОБА_6 з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з метою таємного, повторного викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_13 з автомобіля марки «Газель» д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки така змова відноситься до іншого епізоду.

В даному випадку предметом змови було викрадення грошових коштів які належали ОСОБА_42 з автомобіля «Мерседес спринтер» д.н.з.. НОМЕР_8 .

Обставини вчинення 20.11.2014 року у м. Новоград-Волинський Житомирської області розбійного нападу на ОСОБА_22 з метою заволодіння грошовими коштами в сумі 8000 грн., підтверджується наступними доказами:

Показаннями потерпілого ОСОБА_22 , який пояснив, що він 20.11.2014 року, на автомобілі марки «Рено», д.н.з. НОМЕР_9 , приїхав у м. Новоград-Волинський Житомирської області на провулок Войкова поблизу в`їзду до ринку «Урожай», де отримав від ОСОБА_43 грошові кошти в сумі 8000 грн. Після цього він поклав вказані грошові кошти у салон свого автомобіля, зачинив його та пішов до магазину «СТО». Перебував у вказаному магазині приблизно 3-5 хвилин, після чого вийшов з нього та направився до автомобіля. Коли він йшов у напрямку свого автомобіля, то почув спочатку крики на незрозумілій мові, а потім побачив у салоні свого автомобіля невідомого чоловіка, який перебував на водійському сидінні. ОСОБА_22 побіг до автомобіля. Проте вищевказаний чоловік швидко вистрибнув з його автомобіля та почав тікати у напрямку ринку «Урожай». Потерпілий наздогнав цього чоловіка, схопив його за одяг та вимагав повернути гроші, після чого у нього з невідомим виникла сутичка-штовханина, під час якої до них під`їхав автомобіль марки «Фольксваген» білого кольору та з пасажирських дверей даного автомобіля вибіг невідомий йому чоловік. Під час сутички чоловік, якого він затримав вийняв з кишені свого одягу ніж та наніс йому ножове поранення у ліве передпліччя. Після того, як з вказаного автомобіля вибіг до них чоловік, то він відштовхнув потерпілого та нападники вдвох швидко сіли в авто «Фольксваген» та поїхали на великій швидкості у невідомому напрямку, в той же час потерпілий почав просити прохожих про допомогу і хтось викликав міліцію та швидку допомогу.

Показаннями свідка ОСОБА_28 , який пояснив, що він 20.11.2014 проїжджаючи по провулку Войкова в м. Новоград-Волинський побачив як йому на зустріч на великій швидкості їхав автомобіль марки «Фольксваген Кадді» білого кольору. За автомобілем, який від`їхав, він помітив чоловіка, який сидів на колінах та тримався за ліву руку. Він зупинився та запитав в цього чоловіка що трапилось, на що останній все розповів. Після цього він сів у свій автомобіль та поїхав наздоганяти вказаний автомобіль, який щойно від`їхав. Проте автомобіль «Фольксваген Кадді» він так і не наздогнав, при цьому заїхав у приймальне відділення Новоград-Волинської лікарні та попросив надати медичну допомогу потерпілому. Коли він повернувся назад на місце події, то пораненого чоловіка вже не було, його забрала швидка допомога.

Показаннями свідка ОСОБА_29 , яка пояснила, що 20.11.2014 року вона на велосипеді їхала по провулку Войкова в м. Новограді-Волинському в напрямку магазину «Супутник». У цей час вона побачила як по протилежній стороні проїжджої частини біг незнайомий їй чоловік, за яким біг незнайомий на той час ОСОБА_44 . Потім ОСОБА_22 наздогнав вказаного чоловіка та почав голосно до нього кричати. Вказані чоловіки почали один одного тягати за одяг. В цей час вона побачила як автомобіль білого кольору різко рушив з місця, під`їхав до вищевказаних чоловіків, та зупинився біля того місця де вони знаходились. Потім вона побачила як з салону вказаного білого автомобіля вибіг ще один чоловік і тоді між ними всіма трьома відбулась боротьба. Через деякий час вона побачила як ОСОБА_22 впав на землю, після чого інші два чоловіки швидко сіли у білий автомобіль та на великій швидкості поїхали у невідомому напрямку. При цьому ОСОБА_22 встиг схопитись руками за дверку вказаного автомобіля і той його ще декілька метрів протягнув по землі. Після цього ОСОБА_22 відпустив дверку і автомобіль з вищевказаними невідомими чоловіками зник з місця події. Потім ОСОБА_22 підвівся з землі, при цьому він тримався за свою ліву руку. Свідок підійшла до ОСОБА_22 і запитала чим може допомогти, на що останній розповів їй про те, що його щойно пограбували невідомі, забрали гроші, при цьому розбили скло у його автомобілі, а також він попросив щоб вона викликала медичну допомогу, що вона і зробила. У судовому засіданні свідок ОСОБА_29 указала на ОСОБА_6 як на чоловіка, який був тим, хто допомагав нападникам зникнути з місця злочину.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.11.2014 року. (т.7, а.с. 102).

Протоколом огляду місця події від 20.11.2014 року, під час якого було вилучено відбитки пальців рук, кров, фото сліду низу взуття, чоловіча куртка. (т.7, а.с.105-118 ).

Протоколом огляду місця події від 20.11.2014 року, під час якого було обшукано ОСОБА_4 і ОСОБА_6 та вилучено у них особисті речі, а також документи, гроші, брелок- сканер, мобільний телефон. (т.7, а.с.125-129 ).

Протоколом огляду місця події від 21.11.2014 року, під час якого було вилучено автомобіль «Фольксваген Кадді» д.н.з. НОМЕР_5 , в якому виявлено та вилучено відбитки пальців рук, кров, одяг, 2 рукавички, 2 металевих предмети, документи. (т.7, а.с. 147-150).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 20.11.2014 року за участю свідка ОСОБА_29 , яка серед пред`явлених осіб упізнала ОСОБА_4 (т.7, а.с. 143-146).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 20.11.2014 року за участю свідка ОСОБА_29 , яка серед пред`явлених осіб впізнала ОСОБА_6 (т.7, а.с. 139-142).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 20.11.2014 року за участю потерпілого ОСОБА_22 , який серед пред`явлених осіб упізнав ОСОБА_4 (т.7, а.с. 151-153).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 20.11.2014 року за участю потерпілого ОСОБА_22 , яка серед пред`явлених осіб впізнав ОСОБА_5 (т.7, а.с. 154-156).

Висновком трасологічної експертизи №388 від 21.12.2014 року, відповідно якого слід низу взуття, вилучений під час огляду місця події 20.11.2014 року залишений групою взуття що і черевики вилучені у ОСОБА_5 (т.7, а.с.169-181 ).

Висновками судово-імунологічних експертиз №1565, 1564, 1568, 1567. (т.7, а.с. 183-188).

Постановою від 06.12.2014 року про визнання предметів речовим доказом (гроші в сумі 1816 грн.). (т.7, а.с. 159).

Постановою про визнання предметів речовим доказом від 06.12.2014 року (речі, вилучені при затриманні у ОСОБА_5 ). (т.7, а.с. 192).

Постановою про визнання предметів речовим доказом від 06.12.2014 року (мобільні телефони). (т.7, а.с.189, 192 ).

Постановою про визнання предметів речовим доказом від 06.12.2014 (2 металеві предмети, гроші в сумі 5800 грн., брелок-сканер). (т.7, а.с.157 ).

Протоколом обшуку від 25.12.2014, яким було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 та вилучено 2 мобільні телефони та автомагнітолу. (т.7, а.с. 190, 191).

Постановою про визнання об`єктів речовим доказом від 28.12.2014 року (2 мобільні телефони та автомагнітола). (т.7, а.с. 189).

Вищезазначені дії ОСОБА_5 стороною обвинувачення вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 187 КК України, як напад поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій).

Дії ОСОБА_6 і ОСОБА_4 по даному епізоду стороною обвинувачення вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України.

Суд також визнає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.

Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.

Разом з тим, суд визнає недоведеною вину ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України по факту викрадення майна, яке належить ОСОБА_13 26.04.2013 року.

При визначенні міри покарання суд враховує особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчинених злочинів, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Зугдіді, Грузія, грузин, громадянин Грузії, освіта незакінчена вища, не одружений, не працюючий, без постійного місця проживання, раніше судимий 14.11.2013 року Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 грн.

ОСОБА_5 вчинив злочини проти власності серед яких тяжкий злочин, поєднаний з заподіянням тілесних ушкоджень потерпілому.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Сторона обвинувачення посилається як на обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України на вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

Суд враховує дану обставину лише відносно епізодів вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Суд не визнає цю обставину такою, що обтяжує покарання стосовно інших діянь, оскільки злочини які вчиненні ОСОБА_5 і кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, мають склад, що охоплює вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою як обов`язкові елементи такого злочину.

Разом з тим, судом не встановлена причетність будь-яких осіб, крім ОСОБА_5 до вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (викрадення 26.04.2013 року в м. Радомишль, коштів, які належали ОСОБА_13 )

По епізоду розбійного нападу на ОСОБА_22 дії ОСОБА_5 вийшли за межі узгодженого з іншими співучасниками плану, що також виключає можливість врахування як обставини, що обтяжує покарання, вчинення даного злочину групою осіб за попередньою змовою.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

За вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції даної норми закону.

За вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції даної норми закону.

За вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції даної норми закону.

На підставі ч. 1 та ч. 2 ст. 70 КК України, ОСОБА_5 остаточне покарання слід призначити шляхом часткового складання покарань.

Враховуючі особу ОСОБА_5 , факт послідовного вчинення ним низки злочинів, суд визнає неможливим його виправлення без ізоляції від суспільства. Підстави для його звільнення від відбування призначеного покарання відсутні.

З метою уникнення ризиків ухилення засудженого від відбування покарання, а також вчинення інших злочинів, суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, або до моменту набрання вироком законної сили, в межах зазначеного строку.

Суд зараховує у строк відбування покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення, починаючи з моменту фактичного затримання працівниками міліції згідно протоколу від 20.11.2014 року (т.7, а.с. 204) по 20.06.2017 року включно відповідно до правил ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, та з 21.06.2017 року до набрання вироком законної сили відповідно до правил ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Зугдіді, Грузія, грузин, громадянин Грузії, освіта середня, не одружений, не працюючий, без постійного місця проживання, раніше не судимий.

ОСОБА_4 вчинив низку злочинів проти власності середньої тяжкості та тяжкі.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Сторона обвинувачення посилається як на обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України на вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

Суд враховує дану обставину лише відносно епізодів вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Разом з тим, суд не визнає цю обставину такою, що обтяжує покарання за інші діяння, оскільки злочини які вчиненні ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, мають склад, що охоплює вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою як обов`язкові елементи такого злочину.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції даної норми закону.

За вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 необхідно також призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції даної норми закону.

За вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 необхідно також призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції даної норми закону.

Суд зараховує у строк відбування покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення, починаючи з моменту фактичного затримання працівниками міліції згідно протоколу від 20.11.2014 року (т. 7, а.с. 203) по 20.06.2017 року включно відповідно до правил ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, та з 21.06.2017 року по 13.11.2017 року відповідно до правил ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

На підставі ч. 1 і ч. 2 ст. 70 КК України, ОСОБА_4 остаточне покарання слід призначити шляхом часткового складання покарань.

Враховуючі тривалість попереднього ув`язнення ОСОБА_4 , його особу та обставини вчинених ним злочинних дій, суд при визначенні остаточного покарання вважає за можливе обмежитись строком фактичного ув`язнення ОСОБА_4 та звільнити його з-під варти.

Обвинувачений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Корцхелі, Зугдідського району, Грузія, грузин, громадянин України, освіта вища, одружений, дітей немає, не працюючий, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживаючий по АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 28.05.2009 року Бориспільським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 16.09.2009 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 309, ст. 69 КК України до покарання у вигляді обмеження волі та штрафу. В силу ст. 71 КК України приєднане покарання за вироком Бориспільського районного суду Київської області, остаточно призначено до відбуття 2 роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік.

- 11.11.2010 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 309, 70, 71, 72 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць; звільнений 25.07.2011 року умовно-достроково на підставі ухвали Микитівського районного суду м. Горлівки від 15.07.2011 року; невідбута частина покарання 10 місяців 29 днів.

ОСОБА_6 вчинив п`ять злочинів проти власності середньої тяжкості та замах на тяжкий злочин проти власності.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Сторона обвинувачення посилається як на обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України на вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

Суд враховує дану обставину лише відносно епізодів вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Разом з тим, суд не визнає цю обставину такою, що обтяжує покарання за інші діяння, оскільки злочини які вчиненні ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України, мають склад, що охоплює вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою як обов`язкові елементи такого злочину.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції даної норми закону.

За вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 необхідно також призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції даної норми закону.

За вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 необхідно також призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції даної норми закону.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, ОСОБА_6 остаточне покарання слід призначити шляхом часткового складання покарань.

Враховуючі особу ОСОБА_6 , факт послідовного вчинення ним низки злочинів, суд визнає неможливим його виправлення без ізоляції від суспільства. Підстави для його звільнення від відбування призначеного покарання відсутні.

Прокурором заявлено клопотання про зміну раніше обраного ОСОБА_45 запобіжного заходу в виді домашнього арешту, та обрання виняткового запобіжного заходу тримання під вартою.

При вирішенні клопотання прокурора, суд бере до уваги, що ОСОБА_6 раніше судимий, судимість не знята та не погашена, на шлях виправлення не став, не працює може вчиняти інші кримінальні правопорушення, та переховуватися з метою ухилення від відбування покарання.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Згідно ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім визначених випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Пунктом 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року визначено, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Таким чином, з урахуванням обставин справи, суд дійшов висновку, що існують ризики завдання шкоди суспільним інтересам, які не можуть бути усунуті застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, та вважає за необхідне змінити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою строком на 60 діб, або до моменту набрання вироком законної сили, в межах зазначеного строку.

Суд зараховує у строк відбування покарання ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення, починаючи з моменту фактичного затримання працівниками міліції згідно протоколу від 20.11.2014 року (т.7, а.с.202) по 16.04.2015 року (день зміни запобіжного заходу згідно ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира) включно відповідно до правил ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Строк тримання під вартою з дня фактичного затримання на підставі даного вироку до набрання вироком законної сили необхідно зараховувати відповідно до правил ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Розглянувши цивільні позови потерпілих про стягнення відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 11 ЦК України, підставою цивільної відповідальності є, зокрема, завдання матеріальної та моральної шкоди особі.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками , зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Стаття 23 ЦК України встановлює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Вона відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Потерпілим ОСОБА_11 подано цивільний позов, у якому він, з урахуванням уточнення від 26.11.2015 року (т.2, а.с.151, 152), просив стягнути з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 солідарно на свою користь майнову шкоду в сумі 60800 грн. та 3000 доларів США, яка складається з сум викрадених коштів, а також моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Судом встановлено, що злочин вчинено ОСОБА_6 за попередньою змовою з двома невстановленими слідством особами.

Участь ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину не доведена. Таким чином, підстави для солідарної відповідальності відсутні.

Відповідно до п. 14 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про судові рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

За таких обставин, цивільний позов ОСОБА_11 суд задовольняє частково: стягує з ОСОБА_6 майнову шкоду, яка завдана внаслідок викрадення коштів в сумі 60800 грн. та 3000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.11.2017 року складає 79550 грн. 19 коп.

Враховуючи обставини справи, характер та обсяг завданої шкоди, вимушені зміни у житті потерпілого, який докладає додаткових зусиль для захисту своїх прав і відновлення звичайного способу життя, а також вимоги розумності і справедливості, суд дійшов висновку, що відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн. відповідає характеру та обсягу страждань позивача, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача та не порушує засад розумності, виваженості та справедливості.

Отже, суд стягує з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн. У задоволенні позову в частині вимог до ОСОБА_5 , ОСОБА_46 суд відмовляє.

Потерпілим ОСОБА_13 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 солідарно майнової шкоди в сумі 13130 грн. (т.1, а.с. 105, 106)

Судом встановлено, що злочин вчинено ОСОБА_5 .

Доказів причетності ОСОБА_6 або інших осіб до вчинення даного злочину стороною обвинувачення не надано.

За таких обставин, цивільний позов ОСОБА_13 суд задовольняє частково: стягує з ОСОБА_5 майнову шкоду, яка завдана внаслідок викрадення коштів в сумі 13130 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_13 в частині вимог до ОСОБА_6 суд відмовляє.

Потерпілим ОСОБА_14 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 майнової шкоди в сумі 7400 грн.

У судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд провадження без його участі, просив позов задовольнити.

Судом встановлено, що злочин вчинено ОСОБА_5 , сума викрадених коштів становить 7400 грн.

За таких обставин, цивільний позов ОСОБА_14 суд задовольняє повністю: стягує з ОСОБА_5 майнову шкоду, яка завдана внаслідок викрадення коштів в сумі 7400 грн.

Потерпілим ОСОБА_47 заявлено цивільний позов, у якому він просив стягнути з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 солідарно на свою користь майнову шкоду в сумі 60116 грн., що підтверджується видатковими накладними, а також моральну шкоду в сумі 100000 грн. (т. 1, а.с. 129-131)

У судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити.

Судом встановлено, що злочин вчинено ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 за попередньою змовою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

За таких обставин, суд стягує з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_16 відшкодування майнової шкоди в сумі 60116 грн.

Враховуючи обставини справи, характер та обсяг завданої шкоди, вимушені зміни у житті потерпілого, який докладає додаткових зусиль для захисту своїх прав і відновлення звичайного способу життя, а також вимоги розумності і справедливості, суд дійшов висновку, що відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн. відповідає характеру та обсягу страждань позивача, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача та не порушує засад розумності, виваженості та справедливості.

Отже, суд стягує з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_16 відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн.

У задоволенні позову в частині стягнення решти суми відшкодування моральної шкоди суд відмовляє.

Потерпілий ОСОБА_17 заявив цивільний позов у якому він просив стягнути з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 солідарно на свою користь майнову шкоду в сумі 314 грн., що складається з вартості викраденої сумки (150 грн.) та витрат на відновлення викрадених документів (164 грн.) (т. 1, а.с. 113)

У судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити.

Судом встановлено, що злочин вчинено ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 за попередньою змовою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

За таких обставин, суд стягує з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_16 відшкодування майнової шкоди в сумі 314 грн.

Потерпілим ОСОБА_19 заявлено цивільний позов, у якому він просив стягнути з ОСОБА_6 на свою користь відшкодування майнової шкоди в сумі 12450 грн., та моральної шкоди - 5000 грн. (т. 1, а.с.118)

Судом встановлено, що злочин вчинено ОСОБА_6 . За таких обставин, суд стягує з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_19 відшкодування майнової шкоди в сумі 12450 грн.

Враховуючи обставини справи, характер та обсяг завданої шкоди, вимушені зміни у житті потерпілого, який докладає додаткових зусиль для захисту своїх прав і відновлення звичайного способу життя, а також вимоги розумності і справедливості, суд дійшов висновку, що відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн. відповідає характеру та обсягу страждань позивача, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача та не порушує засад розумності, виваженості та справедливості.

Отже, суд стягує з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_19 відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн.

Потерпілим ОСОБА_22 заявлено цивільний позов, у якому він просив стягнути з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 солідарно на свою користь майнову шкоду в сумі 12890 грн., а також моральну шкоду в сумі 50000 грн. (т. 1, а.с. 107-109)

Розмір майнової шкоди складається з суми викрадених коштів 8000 грн., витрат на ремонт пошкодженого автомобіля 1500 грн., одягу 2030 грн., витрат на лікування 1340 грн., благодійного внеску до лікувального закладу 20 грн.

Вимоги про стягнення відшкодування моральної шкоди обґрунтовував перенесеним фізичним болем та душевними стражданнями.

Злочин вчинено ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 за попередньою змовою.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 затримані в день вчинення злочину відносно потерпілого ОСОБА_22 20.11.2014 року.

Під час особистого обшуку затриманих у них виявлено грошові кошти в сумі 7616 грн., які визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Враховуючі обставини вчинення злочину, суд дійшов висновку, що вилучені кошти в сумі 7616 грн. є частиною суми викрадених у ОСОБА_22 коштів.

Такі речові докази підлягають поверненню власнику відповідно до ст. 100 КПК України.

Отже, сума майнової шкоди, що підлягає стягненню з відповідачів на користь ОСОБА_22 має бути зменшена на 7616 грн.

Крім того, суд визнає необґрунтованими позовні вимоги в частині відшкодування благодійного внеску в сумі 20 грн., сплаченого на користь медичного закладу. Такі витрати безпосередньо не пов`язані з лікуванням та є добровільною виплатою.

Решта понесених ОСОБА_22 витрат підлягає стягненню з відповідачів у повному обсязі.

Таким чином, суд задовольняє цивільний позов ОСОБА_22 частково, стягує з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_22 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5254 грн.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_48 у частині вимоги про стягнення відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Враховуючи обставини справи, характер та обсяг завданої шкоди, факт завдання потерпілому фізичного болю, об`єктивні зміни у житті потерпілого, який вимушений був проходити лікування та докладати певних зусиль для захисту своїх прав і відновлення звичайного способу життя, суд дійшов висновку, що відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000 грн. відповідає характеру та обсягу страждань позивача, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідачів. Стягнення такої суми не порушує засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Судом встановлено, що спільними діями ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 завдано шкоду майну потерпілого.

Разом з тим, відповідальність за завдані тілесні ушкодження повністю несе ОСОБА_5 .

За таких обставин, з урахуванням вини кожного з співучасників, суд стягує з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_22 відшкодування моральної шкоди в розмірі 30 000 грн.

Крім того, суд стягує солідарно з ОСОБА_6 і ОСОБА_4 на користь ОСОБА_22 відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000 грн.

У даному кримінальному провадженні прокурором заявлено два цивільні позови:

1) в інтересах держави в особі Фінансового управління Новоград-Волинської міської ради про стягнення з ОСОБА_5 витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_22 у травматологічному відділенні Новоград-Волинського міськрайонного ТМО в сумі 268,79 грн. (т. 1, а.с. 132-135)

2) в інтересах держави в особі Фінансового управління Полонської районної державної адміністрації про стягнення з ОСОБА_5 витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_22 у хірургічному відділенні Полонської ЦРЛ в сумі 2016,21 грн. (т. 1, а.с. 137-140)

Розмір понесених витрат підтверджується відповідними довідками.

Положеннями ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року №545.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги прокурора є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_21 подав цивільний позов, у якому просив стягнути з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 солідарно на свою користь майнову шкоду в сумі 28000 грн., а також моральну шкоду в сумі 10000 грн. (т. 1, а.с. 114, 115).

Позивач у судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про розгляд позову за його відсутності не подав.

Наслідки неприбуття цивільного позивача визначені ст. 326 КПК України, а саме:

Якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник чи законний представник, суд залишає цивільний позов без розгляду, крім випадків, встановлених цією статтею.

Цивільний позов може бути розглянутий за відсутності цивільного позивача, його представника чи законного представника, якщо від нього надійшло клопотання про розгляд позову за його відсутності або якщо обвинувачений чи цивільний відповідач повністю визнав пред`явлений позов.

На підставі викладеного, суд залишає позов ОСОБА_21 без розгляду, що не позбавляє його права звернутись з таким позовом у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на проведення експертиз у даному кримінальному провадженні склали 3337 грн. 68 коп., що підтверджується наступними доказами:

- Довідка про витрати на проведення трасологічної експертизи вартість 195,6 грн. (т. 7, а.с. 237);

- Довідка про витрати на проведення дактилоскопічної експертизи вартість 393,12 грн. (т. 7, а.с. 238);

- Довідка про витрати на проведення трасологічної експертизи на суму 393,12 грн., (т.7, а.с. 239);

- Довідка про витрати на проведення трасологічної експертизи на суму 491,4 грн., (т. 7, а.с. 240);

- Довідка про витрати на проведення трасологічної експертизи на суму 196,56 грн., (т.71, а.с. 241).

- Довідка про витрати на проведення дактилоскопічної експертизи вартість 196,56 грн. (т. 7, а.с. 242);

- Довідка про витрати на проведення дактилоскопічної експертизи вартість 196,56 грн. (т. 7, а.с. 243);

- Довідка про витрати на проведення дактилоскопічної експертизи вартість 294,84 грн. (т. 7, а.с. 244);

- Довідка про витрати на проведення дактилоскопічної експертизи вартість 195,60 грн. (т. 7, а.с. 245);

- Довідка про витрати на проведення дактилоскопічної експертизи вартість 393,12 грн. (т. 7, а.с. 246);

- Довідка про витрати на проведення дактилоскопічної експертизи вартість 391,20 грн. (т. 7, а.с. 247).

У зв`язку з викладеним, суд стягує солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в дохід держави 3337 грн. 68 коп. витрат на проведення експертиз.

Відповідно ст. 100 КПК України, щодо речових доказів суд вирішив наступне:

- три компакт-диски та флеш-карту з відеозаписами, фотознімки, зразки відбитків пальців рук, дві трикотажні рукавички, марлеві тампони зі зразками крові - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- грошові кошти в сумі 5800 грн., визнані речовими доказами постановою слідчого від 06.12.2014 року (т. 7, а.с. 157) - повернути власнику ОСОБА_49 ;

- грошові кошти в сумі 1816 грн., визнані речовими доказами постановою слідчого від 06.12.2014 року (т. 7, а.с. 159) - повернути власнику ОСОБА_49 ;

- два металеві предмети (відмички) знищити;

- взуття, вилучене у ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 повернути власникам;

- мобільні телефони «Самсунг, «НТС», автопрогравач «JVC», що зберігаються у камері схову СВ ГУНП в Житомирській області - зберігати до виконання вироку в частині стягнення відшкодування шкоди потерпілим;

- визнані постановою слідчого від 06.12.2014 року речовими доказами особисті речі ОСОБА_5 шкіряний ремінь, портмоне, гребінець, запальничку, ключ від автомобіля, посвідчення водія, договір з ломбарду, чек з ломбарду, ліфтову карту, два ключі, що передані на зберігання до камери схову СВ ГУНП в Житомирській області, - повернути ОСОБА_5 .

Враховуючи необхідність відшкодування шкоди, завданої злочинами, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду Житомирської області від 26.03.2015 року на автомобіль марки «Volkswagen caddy» д.н.з. НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_10 , який належить ОСОБА_6 і ОСОБА_50 на праві спільної сумісної власності, підлягає збереженню до виконання вироку в частині стягнення відшкодування шкоди потерпілим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368, 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за даною нормою закону у виді позбавлення волі строком на два роки.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за даною нормою закону у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за даною нормою закону у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Джикіа ОСОБА_51 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України і призначити йому покарання за даною нормою закону у виді позбавлення волі строком на шість років.

На підставі ч. 1 та ч. 2 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на шість років п`ять місяців.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою у слідчому ізоляторі строком на 60 діб до 11 січня 2018 року включно, або до моменту набрання вироком законної сили, в межах зазначеного строку.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рахувати з дня затримання 20.11.2014 року.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення, починаючи з 20.11.2014 року по 20.06.2017 року включно відповідно до правил ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, та з 21.06.2017 року до набрання вироком законної сили відповідно до правил ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за даною нормою закону у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за даною нормою закону у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 , ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання за даною нормою закону у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ч. 1 та ч. 2 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення, починаючи з моменту фактичного затримання 20.11.2014 року по 20.06.2017 року включно відповідно до правил ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, та з 21.06.2017 року по 13.11.2017 року відповідно до правил ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що повністю відбув призначене покарання.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з-під варти в залі суду негайно.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за даною нормою закону у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за даною нормою закону у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 , ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання за даною нормою закону у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців.

На підставі ч. 1 та ч. 2 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років вісім місяців.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення, починаючи з моменту фактичного затримання 20.11.2014 року по 16.04.2015 року включно відповідно до правил ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Змінити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше обраний запобіжний захід на тримання під вартою у слідчому ізоляторі строком на 60 діб до 11 січня 2018 року включно, або до моменту набрання вироком законної сили, в межах зазначеного строку.

Взяти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_6 строк тримання під вартою з дня фактичного затримання на підставі даного вироку до набрання вироком законної сили відповідно до правил ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за епізодом викрадення 26.04.2013 року коштів у сумі 13130 грн., які належали ОСОБА_13 , та за недоведеністю вини виправдати.
Цивільний позов ОСОБА_11 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відшкодування майнової шкоди в сумі 60800 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відшкодування майнової шкоди в сумі 3000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.11.2017 року складає 79550 грн. 19 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_11 в частині вимог до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , - відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_13 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відшкодування майнової шкоди в сумі 13130 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_13 в частині вимог до ОСОБА_6 відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_14 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відшкодування майнової шкоди в сумі 7400 грн.

Цивільний позов ОСОБА_16 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , солідарно на користь ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відшкодування майнової шкоди в сумі 60116 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , солідарно на користь ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн.

У задоволенні позову в частині стягнення решти суми відшкодування моральної шкоди відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_17 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 солідарно на користь ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відшкодування майнової шкоди в сумі 314 грн.

Цивільний позов ОСОБА_19 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , відшкодування майнової шкоди в сумі 12450 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн.

Цивільний позов ОСОБА_22 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , солідарно на користь ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5254 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , відшкодування моральної шкоди в розмірі 30 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , солідарно на користь ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000 грн.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Фінансового управління Новоград-Волинської міської ради задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь Фінансового управління Новоград-Волинської міської ради відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_22 в сумі 268 грн.79 коп.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Фінансового управління Полонської районної державної адміністрації задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь Фінансового управління Полонської районної державної адміністрації відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_22 в сумі 2016грн. 21 коп.

Цивільний позов ОСОБА_21 - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_21 право звернутись з таким позовом у порядку цивільного судочинства.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , солідарно в дохід держави 3337 грн. 68 коп. витрат на проведення експертиз.

Речові докази:

- три компакт-диски та флеш-карту з відеозаписами, фотознімки, зразки відбитків пальців рук, дві трикотажні рукавички, марлеві тампони зі зразками крові - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- грошові кошти в сумі 5800 грн., визнані речовими доказами постановою слідчого від 06.12.2014 року - повернути власнику ОСОБА_49 ;

- грошові кошти в сумі 1816 грн., визнані речовими доказами постановою слідчого від 06.12.2014 року - повернути власнику ОСОБА_49 ;

- два металеві предмети (відмички) знищити;

- взуття, вилучене у ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 повернути власникам;

- мобільні телефони «Самсунг, «НТС», автопрогравач «JVC», що зберігаються у камері схову СВ ГУНП в Житомирській області - зберігати до виконання вироку в частині стягнення відшкодування шкоди потерпілим;

- визнані постановою слідчого від 06.12.2014 року речовими доказами особисті речі ОСОБА_5 шкіряний ремінь, портмоне, гребінець, запальничку, ключ від автомобіля, посвідчення водія, договір з ломбарду, чек з ломбарду, ліфтову карту, два ключі, що передані на зберігання до камери схову СВ ГУНП в Житомирській області, - повернути ОСОБА_5 .

Залишити без змін арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду Житомирської області від 26.03.2015 року на автомобіль марки «Volkswagen caddy» д.н.з. НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_10 , який належить ОСОБА_6 і ОСОБА_50 на праві спільної сумісної власності, - до виконання вироку в частині стягнення відшкодування шкоди потерпілим.

Даний вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Роз`яснити засудженим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 право заявити клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження одразу після проголошення.

Суддя ОСОБА_1