печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторони кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , про накладання арешту у кримінальному провадженні № 0000117, -

В С Т А Н О В И В :
11.09.2017 в провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на грошові кошти у розмірі гарантованих сум відшкодування фізичним особам за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до сум, які перебували на рахунках фізичних осіб у ПАТ «КБ «УФС» відповідно до переліку зазначених у клопотанні вкладників 323 осіб.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі.
Вивчивши надані в обґрунтування клопотання матеріали, оскільки вказане майно тимчасово не вилучалось, з метою забезпечення даного арешту, вважаю можливим на підставі ч.2 ст.172 КПК України розгляд клопотання без повідомлення та участі власника майна.
Заслухавши пояснення прокурора в обґрунтування доводів і вимог клопотання, вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів клопотання, що Печерським управлінням поліції ГУНП України в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000117 від 12.06.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів. У даному випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до абз.2 ч.1 ст.173 КПК України не допускається арешт майна/коштів банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, а також майна/коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Виходячи з предмету вимог клопотання, слідчий просить арештувати гарантовані суми відшкодування зазначеним в клопотанні 323 фізичним особам, які сплачуватимуться за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тобто фактично грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що прямо заборонено законом.
Крім того, виходячи з обставин вчинення кримінального правопорушення, викладених в обґрунтування клопотання, шляхом укладення як стверджує слідчий іншими особами від імені зазначених в клопотанні 323 фізичних осіб депозитних договорів, за наявності на те доказів, ознаки передбачені за ст.98 КПК України може мати належне вкладнику право вимоги на підставі відповідного договору як майнове право, арешт якого регламентовано ч.10 ст.171 КПК України.
Разом з тим, питання про арешт права вимоги зазначених в клопотанні 323 фізичних осіб за вказаними у клопотанні договорами слідчий не ставить.
Також, слідчим не надано доказів на підтвердження укладення іншими особами від імені всіх вказаних у клопотанні фізичних осіб депозитних договорів, що за твердженням слідчого було способом вчинення кримінального правопорушення, та відповідно на підтвердження наявності у цих осіб права вимоги за цими договорами.
Таким чином, клопотання задоволенню не підлягає як безпідставне та необґрунтоване.
Відтак, клопотання не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 175, ст.309, 372, ст.392, ст.532 КПК України, -

У Х В А Л И В :
У задоволені клопотання старшого слідчого СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва ОСОБА_3 про накладання арешту у кримінальному провадженні № 0000117 відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1