Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/498/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.09.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційні скарги прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах адвоката ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні № 0006697 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 березня 2017 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка Новоархангельського району Кіровоградської області, громадянина України, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має вищу освіту, офіційно не працює, зі слів обвинуваченого є інвалідом третьої групи, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не має судимості на підставі ст.89 КК України,

визнано винуватим та засуджено за ч.1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців. На підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 28 травня 2016 року по день набрання даним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вказаним вироком також вирішено питання щодо речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_7 засуджений за вчинення вбивства, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за наступних обставин:

27.05.2016 року близько 20.00 години потерпілий ОСОБА_12 разом з ОСОБА_7 , перебували біля входу в кафе «Винний бар», розташованого на території Центрального ринку по вул. Великій Перспективній, 53, в м. Кіровограді. В цей час між ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_12 виникла сварка з побутових причин. Після чого на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на вбивство потерпілого ОСОБА_12 . Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на вбивство потерпілого ОСОБА_12 , тримаючи в правій руці ніж, який приніс з собою, ОСОБА_7 стоячи навпроти ОСОБА_12 зробив замах ножем в сторону останнього, та в момент коли ОСОБА_12 прикрив обличчя лівою рукою, ОСОБА_7 завдав удар потерпілому, влучивши в передпліччя лівої руки. Після чого ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, тримаючи в правій руці ніж, завдав удар в район життєво важливого органу тобто в ліву частину грудної клітини потерпілого, чим спричинив ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді рани в лівій пахвовій області, яка продовжується в раневий канал, проникаючий в плевральну порожнину з пошкодженням лівої легені, рани лівої брови, по задній поверхні тулуба з права, в нижній третині передпліччя. Тілесне ушкодження у вигляді рани в лівій під пахвовій області, яке утворилося від дії плоского предмету, який має колюче-ріжучі властивості, мають причинно-наслідковий зв`язок зі смертю, та має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечні для життя в момент спричинення. Тілесні пошкодження у виді ран лівої брови, по задній поверхні тулубу справа, в нижній третині лівого предпліччя, утворились від травматичного контакту з предметом, який має ознаки гострого, і до живих осіб має ознаки легких тілесних ушкоджень. Від отриманих тілесних ушкоджень у вигляді проникаючого колото - різаного поранення з пошкодженням лівої легені, яке ускладнилося внутрішньою кровотечею, потерпілий ОСОБА_12 помер на місці події, а ОСОБА_7 з місця події зник в невідомому напрямку.

В апеляційних скаргах:

- прокурор просить вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 скасувати через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Ухвалити новий вирок яким ОСОБА_7 визнати винним та призначити покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років,

В обґрунтування своїх вимог прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи, юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого та доведеність його вини, зазначає, що покарання призначене судом не відповідає вимогам ст. 65 КК України та суперечить вимогам п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.03 «Про практику призначення судами кримінального покарання». Також вказав, що судом не враховано, що ОСОБА_7 раніше був неодноразово судимий, крім того, вчинив злочин з категорії проти життя та здоров`я особи, вину не визнав, щиро не покаявся, вибачення у доньки померлого не попросив та навіть не допоміг з похоронами.

- захисник адвокат ОСОБА_10 просить вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 змінити, перекваліфікувавши дії останнього на ст. 119 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про неповноту судового розгляду, а саме:

Сторона захисту наполягала на допиті свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на чому також наполягала й сторона обвинувачення. Проте згодом, коли вказані свідки неодноразово не з`явилися у судове засідання сторона обвинувачення заявила про відмову від клопотання про допит вказаних свідків та суд змінив порядок дослідження доказів по справі. Суд надав можливість стороні захисту самостійно викликати у судове засідання вказаних осіб, інформація про яких міститься у Реєстрі матеріалів досудового розслідування. Проте, внаслідок перебування свідка ОСОБА_15 в АТО та свідка ОСОБА_16 на заробітках вказані свідки не прибули у судове засідання і суд вирішив закінчити розгляд справи без допиту вказаних свідків. У той же час, вважає, що показаннями свідка ОСОБА_13 могла бути спростована викладена у вироку суду обставина, щодо ініціативи та намірів обвинуваченого та потерпілого.

Також зазначив, що засуджений, висловлюючи на свій захист конкретну версію стверджував, що у нього не було умислу на вбивство ОСОБА_17 та вважав, що вчинив злочин, передбачений ст. 118 або ст. 119 КК. Однак суд першої інстанції, приймаючи рішення про визнання винуватості ОСОБА_7 відобразивши докази, що містяться в оскаржуваному вироку, змісту їх, на думку сторони захисту, не проаналізував та переконливих правових аргументів на спростування доводів ОСОБА_7 не навів. Крім того, не з`ясував та не дослідив причин й суб`єктивного ставлення засудженого до вчинених винних дій, передчасно зробив висновки щодо наявності у ОСОБА_7 умислу на вбивство на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_18 . Що стосується показів інших свідків зазначає, що вони не можуть вважатися належними та допустимими доказами на підтвердження вину ОСОБА_7 , адже жодний з допитаних свідків самої події нанесення ножового поранення не бачив.

Також захисник вказав на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Так суд, даючи оцінку показанням свідків прийшов до невідповідних висновків. Зокрема, ОСОБА_7 зазначав, що ОСОБА_12 , від якого виходила ініціативи бійки, мав значні переваги, так як набагато переважає його у вазі та зрості, є тренований спортсмен, викладач фізкультури, тривалий час займався боксом. Під час бійки з потерпілим ОСОБА_7 , не маючи умисел на навмисне вбивство, наніс останньому удар в ліву частину грудної клітини, задівши при цьому життєво важливий орган. Вказані тілесні пошкодження, що утворилися від поранення, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень та є небезпечні для життя в момент їх нанесення. Від втрати крові ОСОБА_12 помер. У той же час, суд не визнав той факт, що тілесні ушкодження потерпілому ножем ОСОБА_7 наніс обороняючись, так як ОСОБА_12 перший спровокував бійку та прагнув наносити йому тілесні ушкодження. Умислу на вбивство у ОСОБА_7 не було, вину у вчиненні злочину визнає та щиро кається, активно сприяв у розкритті злочину. Саме тому вважає, що за таких обставин ОСОБА_7 є винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 119 або 124 КК України.

На думку захисту також у вироку наявні істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Посилаючись на п. 21 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ від 21.11.2012 р. № 10-1717/0/4-12 «Про деякі питання порядку здійснення судового провадження з перегляду судових рішень у суді апеляційної інстанції відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», вимоги ст. 414 КПК України сторона захисту вважає, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при визначенні міри покарання ОСОБА_7 , із врахуванням стану його здоров`я. Вказує, що призначене ОСОБА_7 покарання є занадто суворим. Обвинувачений розкаявся у вчиненому правопорушенні, вибачився перед потерпілою, на теперішній час вже поніс значне покарання, зокрема, понад одного року перебуває під вартою, втратив роботу, за час перебування під вартою суттєво погіршилося здоров`я. Так, в результаті медичного спостереження у ОСОБА_7 виявлено всі ознаки Гіпатиту С, туберкульозу та низки інших досліджень, симптоматика яких потребує стаціонарного обстеження. Також суд не надав належного значення суб`єктивним характеристикам обвинуваченого при винесенні вироку, зокрема не було враховано, що ОСОБА_7 обирався депутатом місцевої ради від партії «Лівих сил» та набрав понад 1000 голосів виборців. При тому, що бюджет вказаної політичні сили взагалі не передбачав виділення коштів на проведення передвиборної агітації в даному окрузі (як і в інших). Тобто, довіра людей була означена виключно через обрі справи, які робив ОСОБА_7 на мікрорайоні, в якому мешкає все життя. Враховуючи зазначене апелянт вважає, що суд виніс надмірне покарання ОСОБА_7 за вчинений злочин. За наявності зауважень та протиріч щодо кваліфікації діяння ОСОБА_19 за ст. 115 ч. 1 та ст. 119 ч. 1 КК України суд, на думку захисту, відповідно до вимог ст. 65 КК України, міг призначити покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Крім того вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання в межах, наближених до максимальних, передбачених санкцією ч. 1 ст. 115 КК України, за своїм строком є явно несправедливим внаслідок суворості.

- обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі виклав аналогічні з адвокатом доводи. В доповнені до апеляційної скарги просив скасувати вирок суду першої інстанції, а матеріали справи направити до суду на новий судовий розгляд.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які в дебатах, а обвинувачений і у останньому слові вимоги доповненої апеляційної скарги щодо скасування вироку суду першої інстанції на направлення матеріалів на новий судовий розгляд підтримали у повному обсязі, висновок прокурора, який підтримав подану апеляцію, а у задоволенні апеляції обвинуваченого та його захисника просив відмовити, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Як убачається із матеріалів справи досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, є взаємоузгодженими між собою та відповідають фактичним обставинам справи.

Так, допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав частково зазначивши, що його дії необхідно кваліфікувати за ст.119 КК України так як він не мав наміру вбивати потерпілого ОСОБА_12 . Також пояснив, що він давно був знайомий з ОСОБА_12 , жодних конфліктів до цього часу не було між ними. 27.05.2016 року приблизно о 16.00 годині він знаходився у кафе «Протяг» на «Центральному ринку», де випивав бокал пива. В даному кафе у нього з потерпілим, який був у стані алкогольного сп`яніння, виник короткочасний словесний конфлікт. Після чого він поїхав до дому переодягнувся та поїхав до свого знайомого ОСОБА_20 , який вказуючи на свою зайнятість на роботі в закладі «Услада», пов`язану з громадським харчуванням, попросив в зв`язку з наступаючими святами купити господарський ніж для нарізання шашлику на що він дав згоду. Отримавши від ОСОБА_21 гроші у магазин «Ельдорадо» на вул. Карла Маркса купив ніж та попрямував на «Центральний ринок» у кафе «Кримські вина», щоб випити пива, де зайшовши у приміщення кафе біля входу зустрів ОСОБА_12 , який вказав йому на вихід і вони вийшли. Коли стояли перед кафе, то ніж в поліетиленовій упаковці був у нього в рукаві. Потерпілий ОСОБА_12 вів себе агресивно, погрожував фізичною розправою і майже відразу намагався нанести лівою рукою йому удар. Помітивши це, він відчув загрозу собі, так як потерпілий був боксером, та спонтанно присів, викинувши руки вперед, і саме в цей час у його правій руці виявився ніж, на який і напоровся потерпілий лівим боком. Продовжуючи відчувати загрозу собі, він наніс хльосткий удар ножем по піднятій руці потерпілого зверху-вниз. Після цього ОСОБА_12 розвернувся та побіг у кафе, а він, знаходячись у збудливому стані, попрямував за потерпілим. Зайшовши в кафе, він почув, що потерпілий сказав: «Він мене підрізав, викликайте швидку». В свою чергу, в той момент не зрозумів, що міг якимось чином завдати суттєвих тілесних пошкоджень потерпілому, тому вийшов з кафе та попрямував до готелю «Турист». Коли йшов, перебував у збудливому стані, тому вирішив, проходячи по мосту, викинути ніж у річку, що і зробив. Потім зайшов в офіс в готелі «Турист» по вул. Ушакова, 1, де переодягнувся. Білу футболку залишив в офісі та пішов до дому. На наступний день він зранку заходив у кафе, розпитував за ОСОБА_12 . На запитання колегії суддів та сторін, обвинувачений зазначив, що ОСОБА_12 був в однаковому стані алкогольного сп`яніння, як під час першого конфлікту в 16.00 годин так і під час другого конфлікту приблизно з 19 до 20 години. Під час першої конфліктної ситуації він не відчував загрозу собі, так як поряд були люди. Вважає, що свідок ОСОБА_22 оговорює його, так як на його думку їй вказали дати такі показання, хоча неприязних стосунків зі свідком у нього не має. Крім того, обвинувачений вказав, що обмовив себе під час слідчого експерименту з приводу нанесення потерпілому ножем двох ударів, так як в той момент намагався для себе зрозуміти, як він міг завдати дві рани ножем ОСОБА_12 . Під час слідчого експерименту був присутній його захисник і він не відчував на собі будь-якого зовнішнього тиску.

Потерпіла ОСОБА_23 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_12 є її батьком, який працював вчителем. Батько товаришував з ОСОБА_7 , однак зі слів батька обвинувачений міг прийти до нього в будь-який час, нав`язуючи свою компанію, часто відпочивав за рахунок батька та брав у нього грошові кошти. У листопаді 2015 року на похоронах між ними виник конфлікт і вони дуже посварились. Після цього батько розповідав, що намагався уникати спілкування з ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_12 був його знайомим. В теплу пору року він відпочивав з братом на літній площадці перед кафе на «Центральному ринку» та бачив як ОСОБА_12 та обвинувачений з ножем в руці вийшли з кафе, стояли сварились. Обвинувачений був одягнутий у класичний костюм сірого кольору. Після він бачив як ОСОБА_12 зайшов до кафе та впав біля барної стійки. Він зайшов до кафе та, побачивши кров у ОСОБА_12 , зажав останньому рану з лівої сторони. Швидка приїхала через сім хвилин, а ОСОБА_17 помер десь через три хвилини.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні показав, що він особисто знайомий з потерпілим, обвинуваченого не знає. В один з днів весни 2016 року він відпочивав з братом на літній площадці перед кафе на «Центральному ринку» в м. Кіровограді. Близько 20 годин бачив як в кафе забіг потерпілий, а за ним забіг обвинувачений, також почув з кафе слова: «Он меня подрезал, вызывайте скорую». З кафе вибіг обвинувачений, тримаючи в правій руці ніж, довжина леза якого складала приблизно 30-40 см., який сховав та побіг. Вони з братом забігли до кафе де побачив, що потерпілий, на якому було пальто, тримався за лівий бік і на його руках була кров. Брат затулив рану у потерпілого, а він відразу викликав швидку допомогу, яка приїхала десь через 5-10 хвилин. Також зазначив, що бачив в кафе двох офіціанток, а по мові та обличчям обвинуваченого та потерпілого він зрозумів, що вони перебували в стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні показала, що працює в кафе «Винний бар», яке раніше мало назву «Кримські вина» та знаходиться на «Центральному ринку» м. Кропивницького. Вбитого потерпілого та обвинуваченого вона знає як відвідувачів кафе. Пам`ятає, що в той день 2016 року було свято «Останнього дзвінка» у школах. Десь о 20.00 годині в кафе прийшов потерпілий ОСОБА_26 та заказав пиво, після цього зайшов обвинувачений ОСОБА_27 та викликав ОСОБА_28 на вулицю. Вони вийшли та стали розмовляти перед кафе. ОСОБА_26 розташовувався спиною до входу в кафе, а ОСОБА_27 стояв обличчям до нього прямо навпроти. Потім вона побачила як ОСОБА_27 наніс удар рукою ОСОБА_29 , який навіть не намагався наносити удари обвинуваченому. Куди був удар вона не пам`ятає. Далі ОСОБА_26 розвернувся та забіг у кафе, за ним забіг ОСОБА_27 , який виглядав дуже збудженим та агресивним. ОСОБА_27 щось кричав на Діму, а ОСОБА_26 сказав у відповідь: «Що ти наробив?». Після цього ОСОБА_26 відразу впав, сказавши: «Лід, він мене вбив», а вона виштовхнула з кафе ОСОБА_27 , в руках якого побачила великий кухонний ніж, який був у крові. Перед кафе сиділи хлопці, яких вона попросила допомогти та які забігли у кафе та почали надавати допомогу ОСОБА_29 , а вона викликала поліцію. Майже відразу ОСОБА_26 помер. ОСОБА_27 був одягнутий у класичний костюм сірого кольору та обутий у чорні туфлі. Вона зрозуміла по мові та крикам ОСОБА_27 , що він був у стані алкогольного сп`яніння. В кафе ОСОБА_27 забув свій планшет, який вона передала працівникам поліції. На наступний день ОСОБА_27 зайшов до кафе та спитав, що з планшетом та як там ОСОБА_26 . Вона відповіла, що ОСОБА_26 помер, а планшет вона віддала поліції. ОСОБА_27 випив «за упокой» та пішов з кафе.

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні показав, що в день «останнього дзвінка» в 2016 році він відпочивав у кафе у якому також відпочивав в іншій компанії ОСОБА_12 . Потім прийшов обвинувачений, з яким у ОСОБА_12 виникла словесна перепалка. Перший з кафе пішов обвинувачений. Після цього ОСОБА_12 пішов у інше кафе, яке раніше називалось «Кримські вина». Потім прийшла ОСОБА_31 та сказала, що ОСОБА_12 підрізали і він побіг до кафе в якому сталася ця подія де побачив лежачого на підлозі ОСОБА_32 , якому якийсь чоловік затуляв рану в районі грудей. На його запитання хто це зробив ОСОБА_12 відповів -«Сольоний» - це прізвисько обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні показав, що добре знав як померлого потерпілого так і обвинуваченого, який є разом з ним членом організації «Союз лівих сил в Кіровоградській області». Обвинуваченого він може охарактеризувати тільки з позитивної сторони. Він дізнався вже на наступний день про те, що помер потерпілий. В офісі його організації по АДРЕСА_2 , було вилучено одяг обвинуваченого.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим, суд першої інстанції також зазначив, що вина ОСОБА_7 в умисному вбивстві ОСОБА_12 , підтверджується також й іншими дослідженими судом наступними доказами, які не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Результатами протоколу огляду місця події від 27.05.2016 року з фототаблицею, згідно якого в присутності понятих було оглянуто кафе «Винний бар» на території «Центрального ринку» по вул. В.Перспективна, 53. В м. Кіровограді, де між столами виявлено труп потерпілого, також виявлено та вилучено: змив РБК зі столу та контрольний змив, змив РБК з поверхні лавки та контрольний змив, змив РБК з підлоги біля трупу та контрольний змив, планшет «Lenovo» чорного кольору в чохлі, мобільний телефон «Nokia», ключі (4 шт.), кіт-брелок, гроші в сумі 8 грн. 55 коп., носова хустка (а.к.п.108-113).

Результатами перегляду в судовому засіданні оглянутого та долученого до справи речового доказу DVD+R диску для лазерних систем зчитування з відеофалом, на якому зафіксована дата 27.05.2016, час відліку відеозапису о 17 год. 26 хв. видно конфліктну ситуацію, де потерпілий ОСОБА_12 , штовхає обвинуваченого ОСОБА_7 , в подальшому конфлікт завершується (а.к.п.118,119).

Результатами протоколу огляду трупу ОСОБА_12 від 28.05.2016 року, відповідно до якого під час його огляду в приміщенні кафе «Винний бар було виявлено та вилучено: брюки чорного кольору, піджак чорного кольору, туфлі коричневого кольору, сорочка світло-зеленого кольору в білу смужку, синього кольору труси, пара шкарпеток чорного кольору (а.к.п.120).

Результатами висновку експерта №505 від 14.07.2016 року , відповідно до якого на трупі ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: рани (1) в лівій пахвовій області, яка триває в рановий канал, здатний проникати в плевральну порожнину з пошкодженням лівої легені; ран лівої брови (1), по задній поверхні тулуба праворуч (1), в нижній третині лівого передпліччя (1). Тілесне ушкодження, у вигляді рани в лівій пахвовій області, враховуючи її характер і розмір, наявність і переважання раневого каналу над довжиною рани, утворилося від впливу плоского предмета, що володіє колючо-ріжучими властивостями і знаходиться в прямому причинному зв`язку зі смертю і має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Тілесні ушкодження у вигляді ран лівої брови (1), по задній поверхні тулуба праворуч (1), в нижній третині лівого передпліччя (1) утворилися від травматичного контакту з предметом, який має властивості гострого, і стосовно до живих осіб має ознаки легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я. Тілесні ушкодження, виявлені у гр. ОСОБА_12 утворилися від не менше 4 (чотирьох) травматичних впливів. Судово-медичних даних, що дозволяють судити з якою силою наносилися пошкодження, немає. Причиною смерті гр. ОСОБА_12 стало проникаюче колото-різане поранення з ушкодженням лівої легені, яке ускладнилося внутрішньою кровотечею (1,0 л темно-червоної крові зі згустками в лівій плевральній порожнині), про що свідчать дані судово-медичної експертизи трупа, і підтверджується даними судово-гістологічної експертизи. При судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_12 , будь-яких тілесних ушкоджень, характерних для падіння з висоти власного зросту на виступаючу поверхню, не виявлено. У момент заподіяння проникаючого колото-різаного поранення в пахвовій області зліва, потерпілий був звернений цією областю до травмуючого предмету. Тілесне ушкодження у вигляді рани по передньо-внутрішньої поверхні лівого передпліччя могло утворитися при самообороні. З наявним пошкодженням (рана пахвовій області, яка триває в рановий канал, здатний проникати в плевральну порожнину з пошкодженням легені) потерпілий міг здійснювати активні дії. Однак встановити тривалість таких дій і їх обсяг, не представляється можливим, з причини відсутності об`єктивних критеріїв для їх кількісної оцінки. При судово-токсикологічної експертизи в крові від трупа ОСОБА_12 виявлений етиловий спирт у кількості - 2,44 г / дм3, що стосовно до живих осіб може відповідати середнього ступеня алкогольного сп`яніння. У момент нанесення тілесних ушкоджень потерпілий по відношенню до завдавача ударів міг знаходиться в самих різних положеннях. Тілесне ушкодження у вигляді рани по передневнутренней поверхні лівого передпліччя могло утворитися за обставин, на які вказує підозрюваний ОСОБА_7 в протоколі слідчого експерименту від 12.07.16 р. Решта тілесні ушкодження, виявлені при судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_12 , не могли утворитися за обставин, на які гр. ОСОБА_7 вказує в протоколі слідчого експерименту від 12.07.16 р .(... при цьому правий бік статиста відкритий для підозрюваного ... я йому по інерції (робить тичковий рух ножем вперед, і крок вперед, при цьому підносить кінчик ножа до спини статиста в область нижче правої лопатки, при цьому уточнює, що це приблизно), подумав, що проткнув йому піджак) /а.к.п.121-126/.

Результатами висновків експерта:

- № 1903 від 02.06.2016 року, відповідно до якого в крові від трупа ОСОБА_12 виявлений етиловий спирт у кількості - 2,44 г / дм3, та не виявлені:метиловий, ізопропіловий, пропілів, ізобутиловий, бутиловий та ізоаміловий спирти (а.к.п.127);

- № 843 від 09.06.2016 року, відповідно до якого при проведенні дослідження шматочків внутрішніх органів від трупа ОСОБА_12 експерт прийшов до висновку про наявність деяких морфологічних ознак шокової реакції, крововилив у легені (а.к.п.128);

- № 95 від 05.07.2016 з ілюстраціями, відповідно до якого експерт при дослідженні двох ділянок шкіри трупу ОСОБА_12 , відповідаючи на запитання, зробив наступні висновки: на ділянках шкіри трупа ОСОБА_12 розташовані ушкодження у вигляді ран, які за характером є колото-різаними. Рани є результатом дворазової дії плоского односторонньо гострого колюче-ріжучого предмета та з помірною товщиною обухового краю та з найбільшою шириною зануреної частини клинка ймовірно близько 18-19 мм.; в момент нанесення ушкодження в лівої пахвовій ділянці клинок був орієнтований обухом назад, лезом вперед, площина клинка занурювалася під гострим кутом до поверхні шкіри зі сторони правої щоки клинка. В момент нанесення ушкодження в правій лопатковій ділянці клинок був орієнтований обухом вверх та вправо, лезом вниз та вліво, клинок занурювався прямовисно; індивідуальні ознаки предмета не відобразилися (а.к.п.130-136);

- № 393 від 03.06.2016, відповідно до якого експерт при дослідженні зразка рідкої крові трупу ОСОБА_12 зробив висновок, що в даному зразку крові за ізосерологічною системою АВО виявлений лише антиген В (а.к.п.138,139);

- № 791 від 28.05.2016 року, відповідно до якого у гр. ОСОБА_7 при проведенні судово-медичної експертизи будь-яких видимих тілесних ушкоджень на тілі у вигляді синців, саден, ран не виявлено (а.к.п.144);

- № 397 від 22.06.2016 року, відповідно до якого при проведенні дослідження футболки підозрюваного ОСОБА_7 та зразка крові на марлі потерпілого ОСОБА_12 прийшов до наступних висновків. При визначенні групової належності крові за ізосерологічною системою АБО в рідкому зразку крові та зразку крові на марлі потерпілого ОСОБА_12 встановлено лише антиген В, що передбачає групу крові ОСОБА_34 одній із ряду пошукових вирізок з передньої поверхні футболки, що належить підозрюваному ОСОБА_7 знайдено сліди крові людини (об`єкт 22).При встановленні групової належності крові за ізосерологчною системою АВО в цьому об`єкті встановлено лише антиген В, що передбачає групу В?. Таким чином, кров в об`єкті 22 на футболці ОСОБА_7 , може належати потерпілому ОСОБА_12 (а.к.п.163, 164). Обвинувачений в судовому засіданні підтвердив, що дана футболка належить йому і саме в ній він був одягнутий під час отримання ОСОБА_12 тілесних ушкоджень.

- № 396 від 22.06.2016 року, відповідно до якого при проведенні дослідження трьох змивів та контрольних змивів, вилучених під час огляду місця події, та зразка крові на марлі потерпілого ОСОБА_12 встановлено наступне. При визначенні групової належності крові за ізосерологічною системою АВО в рідкому зразку крові та зразку крові на марлі потерпілого ОСОБА_12 встановлено лише антиген В, що передбачає групу крові В. На трьох марлевих змивах речовини бурого кольору на місці події знайдено сліди крові людини (об`єкти 1, 2, 3). При встановленні групової належності крові за ізосерологчною системою АВО в цих об`єктах встановлено лише антиген В, що передбачає групу В? Таким чином, кров, вилучена на місці події на три марлевих змиви, може належати потерпілому ОСОБА_12 (а.к.п.166-168).

Результатами протоколу огляду місця події від 28.05.2016 року, відповідно до якого за участю понятих було оглянуто приміщення кабінету № 102 готелю «Турист», який розташований за адресою: м. Кіровоград, вул. Ушакова, 1 та виявлено і вилучено з картонної коробки на шафі білу футболку, яку поміщено в пакет НДЕКЦ №2155884 (а.к.п.158).

Результатами висновку судово-психіатричного експерта № 285 від 07.06.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_7 в момент скоєння правопорушення виявляв і в даний час виявляє психічні розлади і розлади поведінки внаслідок вживання алкоголю зі значними наслідками, проте вказані психічні розлади не досягають ступені душевного захворювання і недоумкуватості. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У відношенні інкримінуємого йому діяння слід вважати осудним. Підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України. Застосування заходів медичного характеру не потребує (а.к.п. 161,162).

Результатами протоколу слідчого експерименту від 12.07.2016 та додатком до нього DVD+R диском для лазерних систем зчитування, на якому міститься відеофайл відповідно до яких свідок ОСОБА_22 в присутності двох понятих та експерта СМЕ на місцевості ділянки біля кафе «Винний бар», яке знаходиться на території «Центрального ринку», за адресою: м. Кіровоград, В.Перспективна, 53, показала та розказала, за яких обставин ОСОБА_27 «Сольоний» спричинив тілесне ушкодження ОСОБА_35 (а.к.п.169, 170, 174).

Результатами протоколу слідчого експерименту від 12.07.2016 року та додатком до нього DVD+R диском для лазерних систем зчитування, на якому міститься відеофайл відповідно до яких підозрюваний ОСОБА_7 в присутності двох понятих, експерта СМЕ та захисника на місцевості ділянки біля кафе «Винний бар» в м. Кіровоград показав та розказав за яких обставин він спричинив ножем тілесні ушкодження ОСОБА_36 . Також показав місце на мосту через річку по вул. В.Перспективна, вказав де викинув приблизно на середині мосту ніж, який він попередньо купив в магазині (а.к.п.171, 172, 174).

Результатами протоколу огляду предметів від 18.07.2016 року з речовими доказами: №2395342 (зі змивом РБК з поверхні лавки в зимньому залі бару та контрольним змивом), № 2395344 (зі змивом РБК з поверхні підлоги біля трупу в зимньому залі бару та контрольним змивом), №2395343 (зі змивом РБК з поверхні столу в зимньому залі бару та контрольним змивом), №2155884 (з футболкою чоловічою білого кольору, яка належить обвинуваченому ОСОБА_7 ), №3320691 (з брюками чорного кольору, піджаком чорного кольору, туфлями коричневого кольору, сорочкою світло-зеленого кольору у білу смужку, синього кольору трусами, парою шкарпеток чорного кольору, які належать загиблому ОСОБА_37 ) /а.к.п.176/.

За таких обставин, колегія суддів суду першої інстанції вірно визнала показання вказаних вище свідків, дані, які містять протоколи огляду місця події, протокол огляду трупу потерпілого, протокол слідчого експерименту з свідком з додатком, протокол огляду предметів, речовий доказ DVD+R диск для лазерних систем зчитування з відеозаписом подій від 27.05.2016 року, а також всі наведені вище висновки експертів, що вони є належними, допустимими та достовірними доказами, а їх сукупність такою, що з усією достатністю доводить винність ОСОБА_7 в умисному позбавлення життя ОСОБА_12 .

У судовому засіданні були досліджені всі зібрані під час досудового розслідування та судового розгляду докази, які мали значення для правильного вирішення справи, всім їм дана оцінка.

Колегія суддів суду першої інстанції дійшла висновку і віднеслась критично до пояснень наданих під час слідчого експерименту ОСОБА_7 про те, що другий удар ножем (який знаходиться в прямому причинному зв`язку зі смертю потерпілого), він хотів завдати у сідниці ОСОБА_12 , який розвернувся до нього спиною та став убігати, так як ці показання спростовуються сукупністю доказів, які суд поклав в основу доведеності вини обвинуваченого.

Також показання обвинуваченого ОСОБА_7 в частині того, що у нього не було наміру вбивати ОСОБА_38 , що він не наносив удар під пахвову з ліва, а потерпілий просто наштовхнувся на ніж, який опинився в правій руці обвинуваченого, суд першої інстанції визнав не спроможними, які спростовуються сукупністю доказів покладених судом в основу доведеності його вини та розцінив такі показання обвинуваченого як спосіб захисту та намагання пом`якшити покарання.

Суд першої інстанції також дійшов висновку про те, що не є документами в розумінні ст. 99 КПК України, на які прокурор послався під час судового розгляду, як на докази: витяг з кримінального провадження (а.к.п.105), рапорти (а.к.п.106, 107), акт про застосування службового собаки від 27.05.2016 (а.к.п.114), стенограма (а.к.п.173), фото ножа (а.к.п.143), акт виконаних робіт по водолазному обстеженню від 19.07.2016 (а.к.п.175), тому не врахував їх при доведеності вини обвинуваченого.

Дані висновки суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду вважає правильними та належним чином вмотивованими у мотивувальній частині вироку.

Дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, колегія суддів погоджується з тим, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення і вірно кваліфікував його дії за ч.1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно вимог ст. 65 КК України врахував, що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин. Як особа обвинувачений за місцем проживання та останнього місця роботи характеризується позитивно, одружений та має на утриманні неповнолітню дитину, 2000 року народження, зі слів обвинуваченого працює не офіційно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебував на обліку у лікаря нарколога з 2008 по 2009 рік з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, відповідно до заключення спеціальної медичної комісії по наркологічним оглядам ОСОБА_7 страждає психічно поведінковими розладами в наслідок вживання алкоголю, зловживання зі шкідливими наслідками, лікування не потребує, потребує профілактичного нагляду нарколога за місцем проживання, має третю групу інвалідності, хворіє на хронічний гепатит «С».

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено, а обставиною, що обтяжує покарання суд визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також приймаючи до уваги дані про стан здоров`я обвинуваченого, думку потерпілої, яка просила призначити найсуворіше покарання обвинуваченому, суд першої інстанції правильно дійшов висновку за можливе виправлення ОСОБА_7 тільки в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України на строк наближений до середнього розміру, яке, як вважає колегія суддів, є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Доводи прокурора викладені в апеляційній скарзі про те, що судом призначено обвинуваченому м`яке покарання, яке не відповідає вимогам ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», спростовуються наступним.

Як вбачається із вироку при призначені обвинуваченому покарання суд, відповідно вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, про що зазначив у мотивувальній частині вироку та призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України на строк наближений до середнього розміру у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі. В свою чергу прокурором не доведено жодним фактом, що реалізація виправлення засудженого не можлива за умови відбуття ним покарання саме у виді 10 річного терміну позбавлення волі.

Також не підлягають задоволенню вимоги обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах адвоката ОСОБА_10 щодо скасування вироку суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження , допущення істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неповноти судового розгляду за обставин, викладених ними в апеляційних скаргах та в доповнені до неї, за наступних обставин.

Твердження апелянтів про те, що у ОСОБА_7 не було умислу на вбивство потерпілого, тілесні ушкодження ножем обвинувачений наніс обороняючись, так як ОСОБА_12 перший спровокував бійку та прагнув наносити йому тілесні ушкодження, а тому в діях обвинуваченого можливо наявний склад злочину, передбачений статтями 118, 119 чи 124 КК України, що показання свідків не можуть вважатися належними та допустимими доказами на підтвердження вини ОСОБА_7 , адже жодний з допитаних свідків самої події нанесення ножового поранення не бачив, а даючи оцінку показанням свідків суд прийшов до невідповідних висновків, колегія суддів вважає безпідставними та які спростовуються наступним.

Так, зокрема, у висновку судово-медичної експертизи № 505 від 14.07.2016 експерт зробив висновок, що тілесне ушкодження у вигляді рани по передньо-внутрішній поверхні лівого передпліччя могло утворитися за обставин, на які вказує підозрюваний ОСОБА_7 в протоколі слідчого експерименту від 12.07.2016. Решта тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_38 , не могли утворитися за обставин, на які ОСОБА_7 вказує в протоколі слідчого експерименту від 12.07.2016 р. (... при цьому правий бік статиста відкритий для підозрюваного ... я йому по інерції (робить тичковий рух ножем вперед, і крок вперед, при цьому підносить кінчик ножа до спини статиста в область нижче правої лопатки, при цьому уточнює, що це приблизно), подумав, що проткнув йому піджак). Експерт встановив, що у момент заподіяння проникаючого колото-різаного поранення в пахвовій області зліва потерпілий був звернений цією областю до травмуючої предмету, а тілесне ушкодження у вигляді рани по передньо-внутрішньої поверхні лівого передпліччя могло утворитися при самообороні. Крім того, ці обставини, на які посилається ОСОБА_7 , спростовуються показаннями свідка ОСОБА_22 , яка в судовому засіданні зазначила, що вона не бачила більше ударів з боку ОСОБА_7 , після того як ОСОБА_39 розвернувся та став бігти в кафе.

Показання обвинуваченого ОСОБА_7 в частині того, що у нього не було наміру вбивати ОСОБА_38 , що він не наносив удар під пахвову з ліва, а потерпілий просто наштовхнувся на ніж, який опинився в його правій руці; руки в цей момент він від несподіваних дій потерпілого (намагання нанести удар ОСОБА_7 ) викинув по інерції вперед та наніс потерпілому на випередження удар ножем по піднятій руці, є не спроможними, спростовуються сукупністю доказів, які суд першої інстанції поклав в основу доведеності його вини, вірно розцінив їх як спосіб захисту та намагання пом`якшити покарання.

На направленість умислу ОСОБА_7 на вбивство ОСОБА_38 вказують наступні зазначені у вироку судом обставини:

1) між першою та другою конфліктною ситуацією 27.05.2016 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_40 , під час якої вмер потерпілий, пройшов не великий проміжок часу (до 4 годин), що не заперечується сторонами, та підтверджується сукупністю доказів, які суд поклав в основу доведеності вини обвинуваченого;

2) ОСОБА_7 відразу після придбання ножа, який сховав у рукав, попрямував у заклад, де знаходився ОСОБА_39 , що підтвердив у своїх показаннях в суді сам обвинувачений;

3) коли ОСОБА_7 зайшов у кафе «Винний бар» в руках він ніж не тримав та відразу покликав на вулицю ОСОБА_38 , що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_22 та протоколом слідчого експерименту з даним свідком;

4) виходячи з ОСОБА_40 з кафе, ОСОБА_7 вже тримав ніж у руці та почав словесну сварку з потерпілим, що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_24 ;

5) ОСОБА_39 не намагався завдавати ударів обвинуваченому, а ОСОБА_7 під час словесної сварки наніс удар зверху-вниз ножем, який був у його правій руці, потрапивши у ліве передпліччя потерпілому, який захищаючись підняв ліву руку до гори; після цього ОСОБА_7 , не припиняючи своїх дій направлених на заподіяння смерті потерпілому, відразу наніс другий удар ножем потерпілому в життєво важливий орган - ліву легеню, що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_22 , протоколом слідчого експерименту з даним свідком та висновками експертів, згідно яких тілесні ушкодження були виявлені тільки на тілі ОСОБА_38 ;

6) коли ОСОБА_39 намагався сховатись в приміщенні кафе, то ОСОБА_7 почав переслідувати потерпілого забігши у кафе, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_22 та результатами протоколу слідчого експерименту з останнім свідком;

7) протиправні дії ОСОБА_7 , направлені на спричинення смерті ОСОБА_41 , були припинені не з його власної волі, а завдяки діям свідка ОСОБА_22 , яка відразу виштовхнула з приміщення кафе ОСОБА_7 , який тримав ніж в руці, що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_22 та результатами протоколу слідчого експерименту з даним свідком;

8) зникаючи з місця вчинення злочину, ОСОБА_7 сховав ніж (що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_25 ) та вчинив дії по приховуванню знаряддя злочину ножа, який викинув у річку, та для приховання слідів злочину змінив одяг (що підтверджується показаннями обвинуваченого), зокрема, зняв в офісі білу футболку, на якій відповідно до експертизи № 397 від 22.06.2016 року була знайдена кров, що може належати ОСОБА_42 .

Вказані обставини щодо способу та знаряддя заподіяння тілесних ушкоджень, їх кількість, характер і локалізація, причини припинення ОСОБА_7 своїх дій, у своїй сукупності з усією очевидністю вказують на те, що ОСОБА_7 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_12 і бажав їх настання.

Враховуючи зазначене суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_7 за вказаних вище обставин мав прямий умисел на позбавлення життя ОСОБА_12 і реалізував свій намір умисно заподіявши йому смерть, що обґрунтував у вироку.

Посилання апелянтів на будь-то допущену судом неповному судового розгляду, яка виразилась у не допиті в якості свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , не заслуговують уваги як підставу для скасування вироку суду. Так, під час розгляду справи суд першої інстанції надав можливість стороні захисту самостійно викликати у судове засідання вказаних осіб, оскільки вказані свідки на виклики до суду не з`являлись, однак сторона захисту такою можливістю скористатись не побажала. Як вбачається із матеріалів справи та пояснення самого ОСОБА_7 вказані особи не були свідками безпосередньо того, як обвинувачений спричиняв удари ножем потерпілому. Крім того, показання допитаних під час судового розгляду справи ряду свідків, дослідженні та визнані судом як належні та допустимі докази - протоколи огляду місця події, огляду трупу потерпілого, слідчого експерименту з свідком з додатком, огляду предметів, речовий доказ DVD+R диск для лазерних систем зчитування з відеозаписом подій від 27.05.2016 року, а також всі наведені вище висновки експертів у їх сукупності з усією достатністю доводять винність ОСОБА_7 в умисному позбавлення життя ОСОБА_12 . Також є безпідставним посилання апелянтів на те, що показаннями свідка ОСОБА_13 могла бути спростована викладена у вироку суду обставина, щодо ініціативи та намірів обвинуваченого та потерпілого, оскільки вказаний свідок за будь-яких обставин не міг передбачити які саме наміри могли виникнути в думках як обвинуваченого так і потерпілого.

Посилання апелянтів на те, що призначене ОСОБА_7 покарання є занадто суворим, оскільки судом не враховано стан здоров`я обвинуваченого, наявність ряду захворювань, не надано належного значення суб`єктивним характеристикам обвинуваченого, зокрема не враховано, що ОСОБА_7 обирався депутатом місцевої ради від партії «Лівих сил» та за інших обставин, викладених в апеляціях, колегія суддів також вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Так, призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно вимог ст. 65 КК України врахував, що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин. Також врахував особу обвинуваченого, його характеристику за місцем проживання, сімейний стан, наявність на утримані неповнолітньої дитини, що обвинувачений перебував на обліку у лікаря нарколога з 2008 по 2009 рік з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, відповідно до заключення спеціальної медичної комісії по наркологічним оглядам ОСОБА_7 страждає психічно поведінковими розладами в наслідок вживання алкоголю, зловживання зі шкідливими наслідками, потребує профілактичного нагляду нарколога за місцем проживання. Суд також врахував, що обвинувачений має третю групу інвалідності, хворіє на хронічний гепатит «С», відсутність обставин, що пом`якшують покарання, обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, а також і думку потерпілої щодо призначення виду та розміру покарання.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності суд першої інстанції правильно дійшов висновку за можливе виправлення ОСОБА_7 тільки в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, яке є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Будь-яких не перевірених судом першої інстанції обставин в апеляціях не наведено, а тому колегія суддів вважає необхідним апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого та його захисника залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 376, 404,405,407, 419 КПК України колегія судів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 березня 2017 року щодо ОСОБА_7 , - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту отримання її копії.

Судді - підписи
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2