Дата документу 18.04.2018
Справа № 501/905/18

УХВАЛА
17 квітня 2018 року слідчий суддя Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
власника майна ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:
15 квітня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено інформацію про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України (використання завідомо підробленого документа), згідно якої:
з морського порту Хайдарнаша (Грузія) до морського порту Чорноморськ (Україна) на теплоході «Грейфсвальд» прибув вантажний транспортний засіб «Вольво» державний номерний знак НОМЕР_1 (vin НОМЕР_2 ), який слідував на в`їзд в Україну;
під час перевірки було встановлено, що даний транспортний засіб рахується в базі даних «Інтерполу» як викрадений в Литві;
в діях особи, яка ввезла транспортний засіб - водія ОСОБА_4 , вбачається використання завідомо підробленого документа свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Досудове розслідування здійснює СВ Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області.
17 квітня 2018 року до слідчого судді звернувся слідчий СВ Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 із клопотанням, погодженим прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , в якому слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на транспортний засіб та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в зв`язку із тим, що вони, відповідно до п.п.1,3 ст.167 КПК України, є предметами вчинення кримінального правопорушення.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримала своє клопотання, власник майна ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував.
Слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1)збереження речових доказів;
2)спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
В своєму клопотанні слідчий посилається на п.п.1, 3 ст.167 КПК України, як на правову підставу арешту майна.
Згідно ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
На думку слідчого судді, слідчий, посилаючись п.п.1, 3 ст.167 КПК України, мав на меті забезпечення збереження речових доказів (п.1 ч.2 ст.170 КПК).
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважає, що, відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, слід накласти арешт на свідоцтво реєстрації транспортного засобу, так як є достатні підстави вважати, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що це майно є речовим доказом, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України так як було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Слідчий суддя вважає, що перевірка зазначених обставин може бути здійснена шляхом проведення експертиз, що є неможливим без накладання арешту на майно.
Приймаючи до уваги можливість втрати слідів злочину, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для власника та третіх осіб, достатність підстав вважати, що зазначене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу відповідає критеріям речового доказу (ст.98 КПК України), що вказує на необхідність вжиття заходу забезпечення кримінального провадження, слід накласти арешт на вказане свідоцтво.
Однак, слідчий суддя вважає, що транспортний засіб, на який слідчий просить накласти арешт, не відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, так як до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносилися відомості щодо крадіжки чи угону транспортного засобу.
За таких обставин в задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити.
Керуючись ст.ст.110, 170, 172 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , задовольнити частково.
Відмовити у накладенні арешту на вантажний транспортний засіб Volvo д/н НОМЕР_1 (vin НОМЕР_2 ), повернути його ОСОБА_4 .
Негайне виконання ухвали покласти на слідчого СВ Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Копії ухвали надіслати (вручити) прокурору, слідчому, власнику майна ОСОБА_4 , іншим зацікавленим особам.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя