Справа № 357/1636/18
1-кп/357/673/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.02.2018 р. м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 26 лютого 2018 р., укладену між заступником військового прокурора Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вой-Вож Ухтинського району Республіка Комі, громадянина України, освіта середня, одруженого, раніше не судимого, проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України

В С Т А Н О В И В:
В підготовче судове засідання надійшла угода про визнання винуватості, укладена 26 лютого 2018 р. між заступником військового прокурора Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 , згідно якої, 15.02.2018 р. ОСОБА_4 отримав обвинувальний акт, згідно з яким він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, яке він вчинив за наступних обставин.

Так, відповідно до ст.ст. 1, 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указів Президента України «Про часткову мобілізацію»:

- від 17 березня 2014 року №303/2014, затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VII;

- від 6 травня 2014 року № 454/2014, затвердженого Законом України від 6 травня 2014 року № 1240-VII ;

- від 21 липня 2014 року № 607/2014, затвердженого Законом України від 22 липня 2014 року № 1595-VII;

- від 14 січня 2015 року № 15/2015, затвердженого Законом України від 15 січня 2015 року № 113-VIII,

з 18 березня 2014 року в Україні діє особливий період, що охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

5 червня 2015 року солдата ОСОБА_4 прийнято на військову службу за контрактом та в подальшому відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (з 30 червня 2017 року військова частина НОМЕР_1 ) (по стройовій частині) від 26 квітня 2016 року №119 його призначено на посаду механіка-водія інженерно-саперного взводу танкового батальйону цієї ж військової частини, яка дислокується по АДРЕСА_2 .

З 8 листопада 2016 року по 25 січня 2017 року ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в лікувальному закладі.

13 листопада 2016 року згідно з наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) №334 солдата ОСОБА_4 зараховано в розпорядження командира цієї ж військової частини.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ч.ч. 1, 3, 9 ст. 1, ч.ч. 1-4, 6, 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 9, 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою.

Разом з тим, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, солдат ОСОБА_4 26 січня 2017 року, діючи в порушення вищевказаних вимог Закону, бажаючи тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, умисно, без поважних причин, в умовах особливого періоду не з`явився вчасно з лікувального закладу на службу до військової частини НОМЕР_1 , дислокованої по АДРЕСА_2 .

В період з 26 січня 2017 року по 12 січня 2018 року солдат ОСОБА_4 ухилявся від обов`язків військової служби та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

12 січня 2018 року солдат ОСОБА_4 з`явився до військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби) - злочині, передбаченому ч. 4 ст. 407 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , діючи добровільно, ініціював укладення даної угоди і, щиро каючись, беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в даній угоді та у врученому йому 15.02.2018 обвинувальному акті.

При укладенні угоди сторони приймають до уваги відсутність у ОСОБА_4 обставин, що обтяжують покарання та наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Зокрема, ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненому злочині, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Також сторони приймають до уваги, що ОСОБА_4 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької області.

За таких обставин, наявний суспільний інтерес у забезпеченні швидкого судового провадження щодо ОСОБА_4 та з урахуванням тяжкості злочину, особи винного, можливості виправлення засудженого без відбування покарання, вбачаються підстави для застосування до нього при укладенні угоди ст. 75 КК України і звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Сторонами узгоджено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки та на підставі ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік та керуючись ч. 1,2 ст. 76 КК України покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Суд погоджується із кваліфікацією дій ОСОБА_4 за ст. 407 ч.4 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, особою, зазначеною в ч. 2 ст. 407 КК України, військовослужбовцем (крім строкової служби).

ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст.12 КК України, злочин, передбачений ст. 407 ч.4 КК України віднесений до умисного тяжкого злочину.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом визнаються: щире каяття, є учасником АТО.

Обставин, які обтяжують його покарання не встановлено.

Вищевказана угода між прокурором і ОСОБА_4 не суперечить вимогам КПК України.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони уклали угоду добровільно.

Узгоджене між прокурором і ОСОБА_4 покарання відповідає вимогам закону, а саме: ст.ст. 50,75,76 КК України та зазначеному у санкції ч.4 ст.407 КК України.

ОСОБА_4 раніше не судимий.

Цивільний позов, речові докази, витрати на залучення експерта, відсутні.

В ході досудового розслідування відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався. Під вартою він не утримувався.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314,367-371,373,374,474,475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 лютого 2018 р., укладену між заступником військового прокурора Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000095 від 18.11.2017 р.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 ч.1,2 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст. 76 ч.3 КК України нагляд за ОСОБА_4 , який звільнений від відбування покарання з випробуванням, що у теперішній час проходить військову службу за контрактом у військовій частини НОМЕР_1 , здійснюється командиром військової частини НОМЕР_1

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківським міськрайонний суд Київської області, з особливостями, передбаченими ст.ст.474,473,394,424 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1