АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні № 0015715 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року прокурору повернуто обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0015715 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України.
Підставами для повернення обвинувального в ухвалі суду названі відсутність в обвинувальному акті фактичних відомостей про місце проживання, перебування обвинуваченого та фактична відсутність формулювання обвинувачення, оскільки обвинувальний акт не містить викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення щодо об`єктивної сторони щодо способу заволодіння майном, а саме: не зазначено, в чому саме полягає зловживання довірою, яке передувало за часом передачі майна від потерпілого обвинуваченому, як це зазначено в обвинувальному акті.
Прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 скасувати у зв`язку з невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Своє прохання апелянт мотивує тим, що у обвинувальному акті зазначені ті анкетні данні та адреса фактичного місця проживання, які при наданні пояснень, при допиті підозрюваного, вказував ОСОБА_6 .
Обвинувальний акт, на думку апелянта, відповідає вимогам ст. 291 КПК України, проте суд, безпідставно пославшись на ст. 412 КПК України, ухвалив необґрунтоване рішення про повернення обвинувального акту прокурору.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з таких підстав.

Однією з підстав повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 було те, що обвинувальний акт не містить викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення щодо об`єктивної сторони кримінального правопорушення, тобто обвинувальний акт повернуто, у тому числі, з мотивів неконкретності обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_6 .
Колегія суддів зауважує, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 містить викладення фактичних обставин провадження та формулювання обвинувачення за ч. 1 ст. 190 КК України.
Оцінюючи викладення фактичних обставин провадження та формулювання обвинувачення в обвинувальному акті з точки зору конкретності обвинувачення, а також наявності певних елементів об`єктивної сторони кримінального правопорушення, на стадії підготовчого судового засідання, суд у даному випадку вийшов за межі наданих йому ст. 314 КПК України повноважень, вдався в оцінку обставин, які підлягають розгляду в процесі судового провадження.
Оскільки обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 містить викладення фактичних обставин провадження правову кваліфікацію дій особи та формулювання обвинувачення, як того вимагає п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, то висновок, викладений в ухвалі суду про необхідність повернення обвинувального акту з мотивів неконкретності обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_6 , є безпідставним і відповідна вказівка має бути виключена з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали.
Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги прокурора щодо безпідставності повернення обвинувального акту з мотивів неповноти наведених у ньому анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки в обвинувальному акті, в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, не зазначено місце проживання обвинуваченого ОСОБА_6 .
Так, в обвинувальному акті зазначено лише тимчасове місце проживання ОСОБА_6 - квартира, яка, як виявилось у процесі виконання ухвали суду про привід, часто здається в оренду різним особам, і в якій обвинувачений не проживає (а.п. 29, 32).
Отже, підстав для скасування ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 , як про це прохає в апеляції прокурор, немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні № 0015715 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, змінити: виключити з ухвали вказівку на невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України в частині пред`явлення особі неконкретного обвинувачення.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_8 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/2001/2016 Категорія КК: ч.1 ст. 190

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9
Доповідач ОСОБА_1