н/п 1-кс/640/7847/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
слідчого - ОСОБА_3 ,

В ході досудового розслідування встановлено, що 04.09.2016 о 03:45 ОСОБА_5 , перебуваючи на паркувальному майданчику біля нічного клубу «Болеро», що розташований за адресою: м. Харків, просп. Ювілейний, 56, під час сварки з ОСОБА_7 , яка сталась на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, маючи умисел, спрямований на навмисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті потерпілого та свідомо допускаючи їх настання, діючи навмисно, викрикуючи наміри позбавити життя ОСОБА_7 , здійснив один постріл із гладкоствольної вогнепальної зброї калібру 7 мм - пістолету моделі «Grand Power T12» умовного калібру 9 мм заводський номер НОМЕР_4 в ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому, згідно з висновком судово-медичної експертизи №2555-ая/17 від 24.04.2017, тілесні ушкодження у вигляді одного сліпого вогнепального кульового поранення, проникаюче в ліву плевральну порожнину з осколковим пошкодженням 9-10 ребра та подальшим проникаючим в черевну порожнину пораненням, які супроводжувалися внутрішньою кровотечею та травматичним шоком, яке відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.
Однак, ОСОБА_8 не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілому ОСОБА_7 вчасно було надано кваліфіковану медичну допомогу.
09 вересня 2016 року органом досудового розслідування складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, яке погоджено процесуальним керівником та згідно з правилами глав 6, 11 та 22 КПК України, вручено сестрі підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_9
15.09.2016 у зв`язку із ухиленням від органу досудового розслідування ОСОБА_5 оголошено у розшук, а досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України у зв`язку з розшуком підозрюваного.
Крім того, ОСОБА_5 в період часу з 2011 року до 03.09.2016, точну дату в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, при невстановлених обставинах, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в сфері незаконного поводження зі зброєю, незаконно придбав пістолет моделі «Grand Power T12» умовного калібру 9 мм заводський номер НОМЕР_4 , в конструкцію якого за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, ймовірно, внесена зміна саморобним способом, а саме: видалення з каналу ствола захисний елемент, що запобігає пострілу із твердими снарядами, внаслідок чого вказаний пістолет набув властивостей гладкоствольної вогнепальної зброї калібру 7 мм, що відповідно до висновку судово-балістичної експертизи №181 від 08.08.2017 є гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру 7 мм виробництва РФ, та усвідомлюючи, що він є вогнепальною зброєю, незаконно, не маючи на те передбаченого законом дозволу, носив його та зберігав у власному автомобілі марки Mersedes-Benz E 350 д.н.з. НОМЕР_3 .
03.09.2016 приблизно о 23:30 ОСОБА_5 на власному автомобілі марки Mersedes-Benz E 350 4 matic д.н.з. НОМЕР_3 , маючи при собі пістолет моделі «Grand Power T12» умовного калібру 9 мм заводський номер НОМЕР_4 , приїхав до нічного клубу «Болеро», що розташований за адресою: м. Харків, просп. Ювілейний, 56 та залишив свій автомобіль на паркувальному майданчику та вказаний пістолет у салоні автомобіля.
04.09.2016 о 03:45 ОСОБА_5 , перебуваючи на паркувальному майданчику біля нічного клубу «Болеро», що розташований за адресою: м. Харків, просп. Ювілейний, 56, під час сварки з ОСОБА_7 , яка сталась на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, діючи навмисно, здійснив один постріл із гладкоствольної вогнепальної зброї калібру 7 мм - пістолету моделі «Grand Power T12» умовного калібру 9 мм заводський номер НОМЕР_4 в ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому ТЯЖКІ тілесних ушкодження, як небезпечні для життя, після чого поклав вказаний пістолет до салону власного автомобіля марки Mersedes-Benz E 350 4 matic д.н.з. НОМЕР_3 , де його і було виявлено та вилучено працівниками поліції під час огляду місця події.
За результатами досудового розслідування 15.09.2017 СУ ГУНП в Харківській області складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, яке погоджено процесуальним керівником вручено захиснику підозрюваного ОСОБА_10 та згідно з правилами глав 6, 11 та 22 КПК України, оголошено сестрі підозрюваного ОСОБА_5 - ОСОБА_9 , яка у присутності понятих відмовилась від його отримання.
Як зазначено слідчим, в ході досудового розслідування встановлено, що у власності підозрюваного ОСОБА_11 знаходиться автомобіль марки «Mercedes-Benz Е350 4 Matic», 2006 року випуску, чорного кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , місцезнаходження якого до теперішнього часу не встановлено. Встановлено, що після вчинення вказаного злочину підозрюваний ОСОБА_5 на вказаному автомобілі намагався зникнути з місця вчинення злочину.
Так, враховуючи обставини вчинених кримінальних правопорушень, а саме вчинення замаху на життя ОСОБА_7 із застосування вогнепальної зброї, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що після вчинення злочинів підозрюваний ОСОБА_5 міг сховати у вказаному автомобілі предмети і речі, які можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні.
Факт керування ОСОБА_5 вказаним автомобілем після вчинення злочину підтверджується показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .
У органу досудового розслідування виникла необхідність у відшуканні вказаного автомобілю для проведення його огляду з метою відшукання предметів, що можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні, а також це може сприяти відшуканню підозрюваного у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , який з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, у тому числі особливо тяжкого, тривалий час переховується від органу досудового розслідування.
Слідчим зазначено, що з метою збереження речових доказів та недопущення їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі предметів та документів, які зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, орган досудового розслідування просить накласти арешт на зазначений в клопотанні автомобіль шляхом заборони його відчуження, продажу та керування.
При розгляді клопотання в судовому засіданні слідчий його підтримав.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, а тому з метою отримання та забезпечення збереження доказової інформації, яка може містити відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, вважає за доцільне накласти арешт на зазначений у клопотанні слідчого автомобіль, що належить підозрюваному ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), 1992 року народження, на праві власності.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), 1992 року народження, а саме: на автомобіль марки «Mercedes-Benz Е350 4 Matic», 2006 року випуску, чорного кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , шляхом заборони користування ним та його відчуження у будь-який спосіб.
Місцем зберігання автомобіля «Mercedes-Benz Е350 4 Matic», 2006 року випуску, чорного кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , після встановлення його місцезнаходження, визначити спеціальний майданчик тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1