Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 1-79/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2011 року. Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.

за участю: секретарів Гезели Л.Р., Кульчицької І.М.

прокурорів Ситника Р.Г., Ряднини В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Машівка кримінальну справу відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, не військовозобовязаного, раніше судимого 09.06.2010р. Карлівським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України терміном на 1 рік,

обвинуваченого в скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

08.12.2010р. близько 16 год. ОСОБА_1, повторно, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливою метою, прийшов до охоронюваної території ВАТ Карлівського машинобудівного заводу, що знаходиться, на вул. Пархоменка, 2, в м. Карлівка Полтавської області, де користуючись відсутністю охорони і тим, що його ніхто не бачить, проник у сховище звідки таємно викрав 67, 5 кг металобрухту вартістю 1, 5 грн. за 1 кг, чим спричинив ВАТ Карлівський машинобудівний заводматеріальну шкоду на загальну суму 101, 25 грн.

Повторно, 09.12.2010р. близько 10 год. ОСОБА_1, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до охоронюваної території ВАТ Карлівського машинобудівного заводу, що знаходиться, на вул. Пархоменка, 2, в м. Карлівка Полтавської області, де маючи прямий умисел та корисливу мету на викрадення 80 кг металобрухту вартістю 1, 5 грн. за 1 кг на загальну суму 120 грн., намагався проникнути до території ВАТ, але з причин, що не залежали від його волі, не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочинного умислу до кінця, оскільки був затриманий охороною.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину в предявленому обвинуваченні визнав частково та показав, що 08.12.2010р. взяв мішок та прийшов до території Машинобудівного заводу, де близько 16 год. переліз через огорожу та з металевих контейнерів, які стояли на території викрав металеві відходи, які склав у мішок перекинув через огорожу і відніс до яру. Після цього, у ОСОБА_2 попросив велосипед, на що той відмовив, але запропонував особисто допомогти перевезти металобрухт на приймальний пункт за що отримав пачку цигарок. Вказаний злочин вчинив у звязку з відсутністю коштів на купівлю продуктів. Наступного дня близько 10-11 год. ранку він знову пішов до території заводу заліз на забор, після чого засумнівався та зліз з нього та за територією заводу був затриманий охороною. При цьому планував вдруге взяти металобрухту в такій кількості як перший раз або менше та був без мішка, оскільки його можна було знайти в яру. Вину визнав частково, оскільки коли прийшов до заводу вдруге ще сумнівався викрадати щось чи ні. Під час судових дебатів вину визнав повністю, щиро розкаявся.

Крім повного визнання вини підсудним по предявленому обвинуваченню, суд вважає, що його винність повністю доведена зібраними в ході досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами:

відношеннями ВАТ КМЗпро те, що 08.12.2010р. невідома особа скоїла крадіжку 67, 5 кг брухту чорного металу та 09.12.2010р. близько 10 год. невідома особа намагалася викрасти брухт чорного металу ( а.с. 4, 30 ).

Довідками ВАТ КМЗпро те, що вартість брухту чорного металу становить 1, 50 грн. за 1 кг та те, що територія підприємства постійно перебуває під охороною ТОВ КУБ. При цьому зазначено, що брухт чорного металу в кількості 67, 5 кг було повернуто, а тому матеріальної шкоди не заподіяно у звязку з чим позов не заявлятиметься ( а.с. 5-6, 31-32, 41, 48 ).

В ході огляду місця події 09 та 10.12.2010р. встановлено, що територія Карлівського машинобудівного заводу огороджена парканом з цегли, над парканом протягнута металева проволока по типу колючка. На відстані близько 5 м від паркану знаходяться контейнери з нарізаним металом, один з яких пустий. При огляді складу кооперації встановлено, що він огороджений металевим парканом, на території складу мається безліч металевих деталей, заготівки та металобрухт. З правого боку від складу є паркан, який відмежовує його від території заводу, а навпроти входу під парканом мається отвір біля якого знаходився речовий доказ: поліетиленовий мішок ( а.с. 7-8, 24-29, 47 ).

10.12.10р. під час огляду території металобази розташованої на вул. Свердлова, 2 в м. Карлівка було вилучено речовий доказ: поліетиленовий мішок білого кольору з брухтом чорного металу порізаного різними частинами та довжиною, в ході зважування якого встановлено, що його вага склала 67, 5 кг ( а.с. 9-12, 47 ).

У своїх явках з повинною від 09.12.2010р. ОСОБА_1 повідомив органи міліції про те, що 08.12.2010р. він з території Машинобудівного заводу, на яку проник перелізши через забор, з контейнера викрав металобрухт, який здав на 108 грн. та 09.12.2010р. взяв матеряний мішок та близько 10 год. переліз на територію заводу де хотів викрасти 80 кг брухту чорного металу, а коли помітив охоронця переліз на іншу сторону, де і був затриманий ( а.с. 16, 35 ).

Свідок ОСОБА_2 в засіданні показав, що одного дня ОСОБА_1 попросив у нього велосипед, щоб перевезти металобрухт, який нарив за заводом. Але так як він йому не довіряє відмовив, натомість взяв велосипед та пішов разом з ним. На свалці за Машбудом вони погрузили мішок з металобрухтом та повезли на металобазу, де ОСОБА_1 здав його на 108 чи 106 грн. Після цього останній купив йому пачку сигарет та вони розійшлися.

Свідок ОСОБА_3 показав, що працював на металобазі і одного дня в період з 17 до 18 год., тобто після закінчення робочого часу, прийшов ОСОБА_1 з двома хлопцями і хотіли здати металобрухт, але він відмовив, оскільки робочий час закінчився. Помітивши, що в нього у мішкові арматура та куточки вирішив купити собі додому, заплатив ОСОБА_1 108 грн. та залишив металобрухт на базі. Наступного дня працівники міліції повідомили, що вказані речі крадені та вилучили їх.

Під час проведення відтворення 04.03.2011р. ОСОБА_1 спочатку розповів обставини за яких у нього виник умисел вчинити крадіжку та він викрав металобрухт з території Машбуду, а також мав намір вчинити крадіжку повторно, але не встиг, оскільки був затриманий охороною, після чого на місці показав, де він перелазив через паркан для вчинення крадіжки ( а.с. 82-86 ).

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що під час охорони Карлівського машбуду хтось із хлопців у відеокамеру помітив невідомого на заборі, повідомили про це ОСОБА_5, який здійснював обхід території та направили його, ОСОБА_4, на допомогу. Підійшовши до місця, де був ОСОБА_5 з підсудним, вони разом доставили останнього на центральне КПП та викликали міліцію. Під час затримання підсудний дійсно заперечував, що мішок, який знаходився біля нього належить саме йому.

З оголошених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_5 вбачається, що 09.12.2010р. він обходив територію заводу і на паркані біля механічно - зборочного цеху помітив підсудного, повідомив про це керівництво, та обійшовши огорожу заводу затримав останнього. Хлопець сказав, що він ОСОБА_1 та заліз на паркан, щоб з території заводу викрасти металобрухт.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6, оперуповноважений Карлівського РВ, показав, що при виході на місце пригоди за викликом охорони Машбуду, був затриманий та доставлений в РВ ОСОБА_1, який дав власноручні показання та написав явки з повинною. При цьому він не говорив, що мішок, який був виявлений при ньому йому не належить.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7, слідчий Карлівського РВ, показав, що у 2010р. відносно ОСОБА_1 було порушено кримінальну справу за ч.3 ст. 185 КК України за крадіжку металобрухту з заводу. Останній був затриманий під час вчинення другого епізоду, замаху. Під час розслідування справи він вину визнавав повністю, власноручно писав явки.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_1 у вчиненні вказаних злочинів цілком доведена, а тому його дії необхідно кваліфікувати:

- за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище;

- за ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у сховище.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного суд визнає сприяння розкриттю злочину, зявлення із зізнанням, молодий вік підсудного.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, суд не вбачає.

Суд вважає, що в діях підсудного відсутні такі обставини, що обтяжують покарання як повторність та рецидив злочину, оскільки перша врахована як кваліфікуюча ознака - повторність, а друга є різновидом повторності.

По місцю проживання ОСОБА_1 характеризуються негативно, як особа, яка веде антигромадський спосіб життя, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, з сусідами не може налагодити доброзичливі відносини, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з матірю та вітчимом ( а.с. 90-91 ), згідно довідок Карлівської ЦРЛ від 27.12.2010р. ОСОБА_1 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває ( а.с. 95 ), раніше 2 рази судимий за крадіжку чужого майна, перша судимість погашена ( а.с. 96-98 ).

При обранні покарання підсудному, суд у відповідності зі ст. ст. 65, 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які класифікуються як тяжкі, особу підсудного, обставини, які помякшують його покарання та відсутність обтяжуючих обставин, кількість вчинених епізодів злочину та вчинення незакінченого злочину, а також вчинення злочинів в період випробувального терміну, і приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням підсудному для його виправлення та попередження нових злочинів буде реальне покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України.

Виходячи з викладеного, суд не вбачає підстав для застосування щодо підсудного ст. ст. ст. 69, 75 КК України і перейти до іншого більш мякого виду покарання або призначення покарання нижче від найнижчої межі чи призначення покарання з випробуванням.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 81 КПК України і вважає, що мішок з металобрухтом в кількості 67, 5 кг, який зберігається ВАТ КМЗ, слід залишити йому як власнику, матеряний мішок, який знаходиться в кімнаті речових доказів Карлівського РВ знищити ( а.с. 47 ).

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним та призначити покарання

- за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 3 ( трьох ) років 9 ( девяти ) місяців позбавлення волі;

- за ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 3 ( трьох ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді 3 ( трьох ) років 9 ( девяти ) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 09.06.2010р. і остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді 4 ( чотирьох) років 6 ( шести ) місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_1 залишити попередню утримання під вартою, зарахувавши в строк відбування покарання час перебування під вартою в ході досудового та судового слідства, і строк відбування покарання рахувати з 04.03.2011р.

Речові докази по справі: мішок з металобрухтом в кількості 67, 5 кг, який зберігається ВАТ КМЗ- залишити йому як власнику; матеряний мішок, який знаходиться в кімнаті речових доказів Карлівського РВ знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Машівський районний суд, а засудженим ОСОБА_1 в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя: ( підпис )

Копія вірна:

Суддя Машівського районного суду С.В. Кравець