21.11.2017
Справа № 469/1316/17
1-кс/469/209/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2017 року смт Березанка Слідчий суддя Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора : - ОСОБА_3 ,
слідчого : - ОСОБА_4 ,
захисника : - ОСОБА_5
підозрюваного : - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернівці, громадянина України, працездатного, не працює, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, проживає (зі слів): АДРЕСА_1 , працездатного, працює охоронцем охоронної фірми "Вимпел СБ-12", м.Вінниця, раніше неодноразово судимого, останній раз 07.05.2010 року Подільським районним судом м.Києва за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого з місць відбування покарання 08.05.2014 року за постановою Бердичівського міського суду Житомирської області від 30.02.2014 року умовно-достроково з невідбутим строком 6 місяців 13 днів,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,-
в с т а н о в и л а :
Слідчий 19 вересня 2017 року звернувся до суду з зазначеним клопотанням, у якому зазначав, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, тобто незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, а саме у тому, що він 23 серпня 2017 року умисно, повторно, маючи непогашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, перебуваючи на території бази відпочинку «Парус» в зоні відпочинку с.Коблеве Березанського району Миколаївської області, маючи умисел на незаконне заволодіння транспотним засобом «DAEWOO LANOS 1.5», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , з метою покататися, шляхом обману та зловживання довірою, використовуючи дружні стосунки з останнім, мотивуючи своє прохання необхідністю поїздки до с.Коблеве Березанського району, попрохав у ОСОБА_8 ключі від вказаного автомобіля, на що той, виходячи з довіри до ОСОБА_6 та помилкової впевненості в добросовісності його дій, погодився, передав ключі та ОСОБА_6 , привівши в дію двигун, зник у невідомому напрямку, на телефонні дзвінки відповідати перестав, про своє місцезнаходження не повідомляв та автомобіль у обумовлений строк не повернув, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на сумму 117500 грн.
Мотивуючи тим, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такої, не має міцних соціальних зв`язків, не проживає за місцем реєстрації, раніше притягався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, має непогашену та не зняту судимість, на даний час притягається до кримінальної відповідальності Вінницьким РВП ВВП ГУНП в Вінницькій області за ч.2 ст.289 КК України (обвинувальний акт направлено до суду), перебував у розшуку за цим же відділом поліції, не повідомляє слідству місцезнаходження викраденого автомобіля, слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених у п.п.1,2,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто можливості переховуватись від органу досудового розслідування, перешкоджання проведенню досудового розслідування, знищення чи спотворення речового доказу - викраденого автомобіля, вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий просить обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів.
Посилаючись на наявність зазначених ризиків та тяжкість злочину, слідчий вважав неможливим застосування більш м"якого запобіжного заходу.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на викладені у ньому обставини.
Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник з клопотанням не погодились, посилаючись на недоведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні, просили у задоволенні клопотання відмовити та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Підозрюваний також посилалися на наявність у нього та його дружини онкологічних захворювань.
Заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши письмові матеріали, надані на підтвердження заявленого клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.
Відповідно до вимог ст.ст.278,135 КПК України 29 серпня 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно (а.с.19), а 31.08.2017 - про зміну раніше повідомленої підозри у межах тієї ж кваліфікації.
На підставі ухвали слідчого судді від 31 серпня 2017 року до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю 21 день з 29 серпня 2017 року по 19 вересня 2017 року.
У зв"язку із закінченням дії ухвали про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 звільнено з-під варти 19 вересня 2017 року.
У зв"язку з неявкою підозрюваного до слідчого судді для розгляду клопотання слідчого від 19 вересня 2017 року про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного було піддано примусовому приводу, який не було виконано у зв"язку з відсутністю підозрюваного за зазначеним ним місцем проживання, та ухвалою слідчого судді від 02 жовтня 2017 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Постановою слідчого від 09 жовтня 2017 року досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено та підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук.
17 листопада 2017 року досудове розслідування відновлено у зв"язку з встановленням місцезнаходження підозрюваного, якого затримано о 12.00 год. 17 листопада 2017 року та доставлено до слідчого судді Березанського районного суду о 10.00 год. 18 листопада 2017 року.
Правомірність затримання підозрюваним не оспорюється.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні в справі Фокс, Кепмбел і Хартлі проти Великої Британії від 30.08.1990 року (п.32), "обгрунтована підозра" передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об"єктивного спостерігача в тому, що дана особа могла вчинити злочин, хоча тлумачення поняття "обгрунтованості" залежить від усіх цих обставин.
Враховуючи зазначену практику Європейського суду з прав людини, аналізуючи дані, що містяться у матеріалах клопотання (заява та пояснення потерпілого про вчинення злочину ОСОБА_6 (а.с.7-8, 16-21), витягом з АМТ (ДАІ) про належність потерпілому автомобіля «DAEWOO LANOS 1.5», державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.9-10), поясненнями свідка ОСОБА_10 щодо обставин перебування на базі відпочинку двох осіб з автомобілем "Део Ланос" (а.с.24-25) тощо, дані про попередні судимості підозрюваного, вважаю, що прокурором доведено наявність на даному етапі обгрунтованої підозри у тому, що ОСОБА_6 23 серпня 2017 року міг повторно незаконно заволодіти належним потерпілому транспортним засобом, тобто вчинити злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України.
У ході розгляду клопотання з матеріалів, наданих слідчим, та пояснень підозрюваного встановлено, що підозрюваний обгрунтовано підозрюється у повторному незаконному заволодінні транспортним засобом, тобто у вчиненні тяжкого злочину, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності та має непогашені судимості, на даний час притягається до кримінальної відповідальності Вінницьким районним судом Вінницької області за вчинення аналогічного злочину, місцезнаходження викраденого автомобіля слідчому не повідомляє, а тому є підстави вважати, що зазначені слідчим ризики переховування від органу досудового розслідування і суду та продовження злочинної діяльності є доведеними і свідчать про неможливість застосування менш обтяжливого запобіжного заходу.
Крім того, слідчий суддя зважає на ухилення підозрюваного від явки до слідчого судді під час розгляду зазначеного клопотання та перебування його у зв"язку з цим у розшуку.
Наявність інших зазначених у клопотанні ризиків слідчим не доведено та не обгрунтовано у клопотанні.
Посилання підозрюваного щодо його перебування на лікуванні протягом вересня-листопада 2017 року у зв"язку з онкологічним захворюванням та захворювання його дружини, а також щодо його постійного проживання за вказаною ним адресою слідчий суддя не бере до уваги як такі, що не підтверджені документально та суперечливі.
Разом з тим, на підставі ч.3 ст.183 КПК України слід визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, та, у разі внесення підозрюваним застави, покласти на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, що забезпечать можливість здійснення кримінального провадження.
Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років з конфіскацією майна або без такої, є працездатним, проте не має офіційного джерела доходів, враховуючи ризики, доведені прокурором, орієнтовну вартість викраденого майна, вважаю, що застава у розмірі 55 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Надана слідчим на підтвердження вартості викраденого автомобіля роздруківку з сайту автопродажу "RST" не містить даних про дату, на яку визначена ціна автомобіля, а тому, виходячи з середньої ціни продажу на вказаному сайті автомобілів, аналогічних за параметрами викраденому, на день розгляду клопотання, визначена слідчим сума завданої шкоди є завищеною.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, викладеною, зокрема, у рішенні по справі Биков (Bykov) проти Російської Федерації (Скарга N 4378/02) від 10 березня 2009 року (п.63). в першу чергу національні судові органи повинні забезпечити, щоб у конкретній справі попереднє тримання обвинуваченого під вартою не перевищувало розумного строку.
Виходячи з характеру кримінального правопорушення, обгрунтованості підозри, необхідності проведення слідчих дій, встановленого законом строку досудового розслідування з урахуванням його зупинення на час розшуку підозрюваного строк дії запобіжного заходу слід визначити у 19 днів до 05 грудня 2017 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, -

п о с т а н о в и л а :
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО м. Миколаєва строком на 19 днів до 05 грудня 2017 року.
Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 12.00 год. 17 листопада 2017 року.
Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок, має бути наданий службовій особі місця ув`язнення.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Березанського районного суду Миколаївської області.
З моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, та зобов`язаний до закінчення дії ухвали, тобто до 05 грудня 2017 року, виконувати такі обов`язки :
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- не відлучатися з населеного пункту, у якому він проживає, тобто м.Вінниці, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;
У разі невиконання вказаних обов`язків застава звертається в дохід держави, а слідчий суддя чи суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення та діє до 05 грудня 2017 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: