Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 297/2137/17
Номер рядка звіту 41
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.10.2017 м.Виноградів
Ухвалою судді від 29.09.2017 року призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений та захисник просили суд повернути обвинувальний акт прокурору через його невідповідність ст. 291 КПК України. Також захисник вказує на фальсифікацію доказів.
Прокурор проти повернення йому обвинувального акту заперечив, оскільки такий відповідає ст. 291 КПК України.
Суд ознайомившись з обвинувальним актом та вислухавши думку учасників судового провадження вважає, що даний обвинувальний акт слід повернути прокурору з наступних підстав.
Зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам КПК (п.3 ч. 3 ст. 314 КПК України).
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
У відповідності до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, крім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Разом з тим, органом досудового розслідування у кримінальному провадженні вищезазначені вимоги закону недотримані.
Так, фактичні обставини кримінального провадження є обставини, які підлягають доказуванню.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 91, ч. 2 ст. 291, ч. 3 ст. 374 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, окрім іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. В подальшому вони, а також правова кваліфікація кримінального правопорушення, мають бути зазначені прокурором в обвинувальному акті, а судом - в обвинувальному вироку.
Виходячи з вищезазначеного вбачається, що обвинувальний акт повинен складатися з описової та резолютивної частин. В описовій частині зазначаються дані, які стали приводом та підставами початку досудового розслідування, обставини кримінальної події та під ознаки якого кримінального закону підпадають дії особи. В резолютивній частині підводяться підсумки кримінального розслідування, тобто особі висувається обвинувачення, яке відповідно до ст. 369, 374 КПК України має бути вирішено у вироку суду.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
В обвинувальному акті у анкетних відомостях не зазначено місце народження обвинуваченого.
Пункт 5 частини 2 статті 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Вказані вимоги також недотримані.
Так, фактичні обставини кримінального провадження є обставини, які підлягають доказуванню.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
У обвинувальному акті не викладені фактичні обставини кримінального провадження. Зокрема, у обвинувальному акті не вказано місце, час вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 307 КК України щодо часу та місця придбання обвинуваченим бойових припасів, вибухових пристроїв та психотропної речовини.
Поряд з цим, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні повинно бути з`ясовано питання щодо підсудності кримінального провадження, яке визначається з урахуванням положень ст. 32 КПК України, зокрема за місцем вчинення більш тяжкого правопорушення.
Відповідно до ст. 314 КПК України, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у відповідності до вимог п.3 ч. 3 ст. 314 КПК України обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.
Керуючись ст.ст. 291, 314, 315 КПК України, суд, -
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1