справа № 489/3135/16-к
кримінальне провадження
№1-кп/489/43/18
УХВАЛА
Іменем України
03 квітня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження на підставі обвинувального акта за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Владикавказ Російської Федерації, без постійного місця проживання, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України
за участю:
прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_6
встановив:
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.02.2018 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою, який спливає 16.04.2018.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, так як ризики переховування ОСОБА_4 від суду і вчинення ним інших кримінальних правопорушень не зменшилися, проти чого обвинувачений та його захисник заперечували, вказуючи на недоведеність ризиків, та подали своє клопотання в якому просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання прокурором вказано, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, за який передбачено покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, ніде не працює, не має постійного джерела доходів та стійких соціальних зв`язків, за місцем проживання характеризується посередньо. Тому, з урахуванням того, що остаточне рішення у справі не прийнято, вказані обставини та особистість ОСОБА_4 , на думку прокурора не дають достатньо підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого та запобігти вказаним ризикам.
Сторона захисту своє клопотання обгрунтовує тим, що ОСОБА_4 від органів до судового розслідування не переховувався та проживав зі своєю сім`єю в с. Грейгове Вітовського району Миколаївської області, де зареєстрований, а сам розшук був формальним. Ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень є незначним, так як він має велику родину (дружину та шістьох дітей), постійне місце проживання за яким характеризується позитивно, хвору матір, яка є інвалідом третьої групи та страждає на тяжкі захворювання. Цивільна дружина обвинуваченого є інвалідом, так як страждає на ДЦП, і сама потребує догляду, а четверо дітей обвинуваченого знаходяться на обліку в протитуберкульозному кабінету. Крім того в нього відсутня фінансова можливість переховуватися за межами Миколаївської області. Також, стороною обвинувачення не доведено жодного із заявлених ризиків, які з урахуванням тривалості судового розгляду значно зменшилися, а тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов висновку, що підстави для збереження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не відпали.
Залишаються ризики його переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, тобто дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Підтвердженням цьому є те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, в ході розгляду слідчим суддею клопотання про застосування до нього запобіжного заходу переховувався від суду, не має постійного місця роботи та доходу, а також міцних соціальних зв`язків.
Щодо наявності в нього великої родини та сім`ї, а також близьких рідних стан здоров`я яких не задовільний, а також те, що раніше обвинувачений перехворів на захворювання на туберкульоз верхньої долі правої легені, вказаним обставинам суд давав оцінку раніше при вирішенні клопотання про зміну запобіжного заходу, а також наведені обставини суд з огляду на пред`явлене обвинувачення та особистість ОСОБА_4 вважає недостатніми для застосування до нього біль м`якого запобіжного заходу.
За таких обставин, є доведеними наявність вказаних прокурором ризиків і те, що їм неможливо запобігти при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, а тому наявна необхідність у збереженні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням нового строку.
З огляду на наведене, клопотання захисника та обвинуваченого про застосування більш м`якого запобіжного заходу задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд -
постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 01 червня 2018 року (включно).
У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про застосування більш м`якого запобіжного заходу відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1