Провадження №1-кс/366/284/17
Справа №366/2994/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2017 року, слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , (секретар судового засідання ОСОБА_2 ), захисника ОСОБА_3 , прокурора Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 , слідчого СВ відділу зони ЧАЕС ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 , розглянувши скаргу захисника ОСОБА_3 , в інтересах сільськогосподарського виробничого кооперативу «Мусійки» (заінтересована особа) на дії слідчого СВ ВП зони ЧАЕС ГУ НП в Київській області та прокурора Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури

ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді в інтересах сільськогосподарського виробничого кооперативу «Мусійки» із скаргою на дії слідчого СВ Відділу поліції зони ЧАЕС ГУ НП в Київській області та прокурора Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури. У скарзі просила зобов`язати слідчого та прокурора виключити з переліку речових доказів майно, на яке було накладено арешт ухвалою слідчого судді та зобов`язати слідчого і прокурора повернути це майно СГВК «Мусійки», а саме: машину для внесення добрив марки «МВТУ 1100» «ROSA» - 11 д.н.з. НОМЕР_1 з цистерною до якої прикріплені труби, які відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини належить ТОВ «Український лізинг», автомобіль марки «КАМАЗ 55111» д.н.з. НОМЕР_2 , металеву цистерну, тракторний причіп, пластикову бочку, об`ємом близько 100 літрів, рукав сірого кольору з двома кранами, які приєднані до бочки, рукав сірого кольору, довжиною близько 3-х метрів, рукав зеленого кольору, довжиною близько 2-х метрів, рукав синього кольору, довжиною близько 4-х метрів, рукав зеленого кольору, довжиною близько 6-ти метрів, три пластикові каністри жовтого кольору, бензинову помпу «ВДШ», бензинову помпу «HYUNDAI HY50».

Мотивуючи скаргу заявник посилається на те, що ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_6 було задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції зони ЧАЕС ГУ НП в Київській області, про арешт зазначеного вище майна, яке належать СГВК «Мусійки».

Ухвалою суду було задоволено клопотання слідчого судді в повному обсязі, накладено арешт на це майно, шляхом заборони відчуження.

14 вересня 2017 року ухвалою Іванківського районного суду Київської області було задоволено клопотання СГВК «Мусійки» та скасовано арешт на вищевказане майно.

15 вересня 2017 року голова кооперативу СГВК «Мусійки», разом з адвокатом ОСОБА_3 , прибули на КПП «Поліське», з метою забрати це майно. Співробітники КПП «Поліське» повідомили, що незважаючи на наявність в них всіх необхідних документів, не можуть віддати майно. В їх присутності вони зателефонували процесуальному керівнику по справі прокурору ОСОБА_7 - і та категорично заборонила їм віддавати техніку, мотивуючи це тим, що прокуратура буде подавати апеляційну скаргу на ухвалу Іванківського районного суду Київської області, якою скасовано арешт майна. Після цього вони зателефонували слідчому по справі ОСОБА_8 , щоб з`ясувати, чому відмовляють у виконанні Ухвалу суду. Той пояснив, що він рішення не приймає, у нього вихідний і по всім питанням слід звертатись до прокурора.

Крім того, СГВК «Мусійки» тричі зверталось до прокурора з клопотанням про передачу майна на відповідальне зберігання, проте жодної відповіді на всі три клопотання вони так і не отримали.

Захисник ОСОБА_3 , яка діє в інтересах СГВК «Мусійки» скаргу підтримала. Уточнила вимоги по скарзі і у відповідності ст. ст. 303 КПК України просила зобов`язати слідчого розглянути третє клопотання, на яке так і не отримана відповідь: майно не повернуто і мотивованої постанови про відмову у задоволенні клопотання не винесено і не надіслано. При цьому пояснила, що перше клопотання від 07.08.2017 року було подане в рамках справи про адміністративне правопорушення № 366/2162/17, провадження № 3/366/1372/17. На друге клопотання, адресоване прокурору 04.09.2017 року про передачу арештованого майна на відповідальне зберігання власнику СГВК «Мусійки», надано відповідь, але не по суті поставленого питання: клопотання не вирішене. 14.09.2017 року захисник ОСОБА_3 знову звернулась з письмовим клопотанням в Чорнобильський відділ Броварської місцевої прокуратури Київської області про передачу арештованого майна на відповідальне зберігання, на це клопотання жодної реакції не було. Просить скаргу задовольнити.

Слідчий СВ відділу поліції зони ЧАЕС ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що діє за вказівками процесуальних прокурорів.

Прокурор Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , який є процесуальним керівником у кримінальному провадженні, у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги. Зазначив, що є певний порядок передачі майна, яке знаходилось у зоні відчуження. На даний час оскаржується в апеляційному порядку ще одна ухвала слідчого судді ( від 21.09.2017 року) про відмову у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, тому здійснення дій щодо повернення цього майна СГВК є передчасними.

Вивчивши скаргу та додатки до неї, вислухавши пояснення скаржника, яку уточнила вимоги скарги, слідчого, прокурора, слідчий суддя приходить до наступного.

11.08.2017 року слідчим суддею Вишгородського районного суду Київської області задоволено клопотання свідчого про арешт майна, і накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: машину для внесення добрив марки «МВТУ 1100» «ROSA» -11, д.н.з. НОМЕР_1 з цистерною до якої прикріплені труби, яка відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини належить ТОВ «Український лізинг», автомобіль марки «КАМАЗ 55111», д.н.з. НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить СГВК «Мусійки», металеву цистерну, тракторний причіп, пластикову бочку, об`ємом близько 100 літрів, рукав сірого кольору з двома кранами, які приєднані до бочки, рукав сірого кольору, довжиною близько 3-х метрів, рукав зеленого кольору, довжиною близько 2-х метрів, рукав синього кольору,довжиною близько 4-х метрів, рукав зеленого кольору, довжиною близько 6-ти метрів, три пластикові каністри жовтого кольору, бензинову помпу «BANJ», бензинову помпу «HYUNDAI HY50», які належать СГВК «Мусійки», шляхом заборони СГВК «Мусійки» проводити відчуження даного майна.

Відповідно, після задоволення цього клопотання, майно втратило статус тимчасово вилученого, і набуло статусу майна, на яке накладено арешт.

04.09.2017 року та 14.09.2017 року захисником ОСОБА_3 , в інтересах СГВК «Мусійки», було подано клопотання в Чорнобильський відділ Броварської місцевої прокуратури, прокурори якої є процесуальними керівниками в рамках кримінального провадження № 0000041 від 04.08.2017 року, розпочатого за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 252 КК України. В клопотанні просили передати арештоване майно на відповідальне зберігання власнику СГВК «Мусійки. На клопотання 04.09.2017 року отримано формальну відповідь, а на клопотання від 14.09.2017 року взагалі не відредаговано: передачі майна на відповідальне зберігання не відбулося і не надано мотивованої постанови про відмову у задоволенні клопотання.

14.09.2017 року суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_9 задовольнив клопотання ОСОБА_3 , і скасував арешт, накладений ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 11.08.2017 року по кримінальному провадженню № 00000041 щодо заборони відчуження майна, а саме: автомобіля марки «КАМАЗ 551» д.н.з. НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить СГВК «Мусійки», металеву цистерну, тракторний причіп, пластикову бочку об`ємом близько 100 літрів, рукав сірого кольору з двома кранами, які приєднані до бочки, рукав сірого кольору, довжиною близько 3-х метрів, рукав зеленого кольору, довжиною близько 2-х метрів, рукав синього кольору,довжиною близько 4-х метрів, рукав зеленого кольору, довжиною близько 6-ти метрів, три пластикові каністри жовтого кольору, бензинову помпу «BANJ», бензинову помпу «HYUNDAI HY50», які належать СГВК «Мусійки».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Ч.1 ст.304 КПК України визначено Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Ст. 220 КПК України регламентовано порядок і строки розгляду клопотань під час досудового розслідування. Визначено, що клопотання, в т.ч. юридичної особи про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути у строк на більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а в разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй. Зазначена вимога КПК слідчим, як прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у справі не виконана. Оскільки майно до цього часу не передане власнику, вочевидь у задоволенні клопотання відмовлено, проте, вмотивована постанова слідчим так і не винесена. Посилання на оскарження ухвал слідчого судді, в даному випадку, не ґрунтується на законі, так як відповідна реакція мала бути протягом 3 днів з дня отримання клопотання. Тому , в цій частині уточнені вимоги скаржника підлягають задоволенню, а слідчого слід зобов`язати розглянути клопотання у відповідності до вимог ст. 220 КПК України.

Щодо вимоги про зобов`язання слідчого повернути вилучене майно, вимоги скаржника підлягають задоволенню частково.

Так, ухвалою слідчого судді від 11.08.2017 року накладено арешт шляхом заборони проводити відчуження наступного майна: машини для внесення добрив марки «МВТУ 1100» «ROSA» - 11 д.н.з. НОМЕР_1 з цистерною до якої прикріплені труби, які відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини належить ТОВ «Український лізинг», автомобіля марки «КАМАЗ 55111» д.н.з. НОМЕР_2 , металевої цистерни, тракторного причепа, пластикової бочки, об`ємом близько 100 літрів, рукава сірого кольору з двома кранами, які приєднані до бочки, рукава сірого кольору, довжиною близько 3-х метрів, рукава зеленого кольору, довжиною близько 2-х метрів, рукава синього кольору, довжиною близько 4-х метрів, рукава зеленого кольору, довжиною близько 6-ти метрів, трьох пластикових каністр жовтого кольору, бензинової помпи «ВДШ», бензинової помпи «HYUNDAI HY50».

Скаржник ОСОБА_3 просила зобов`язати слідчого та прокурора повернути все перелічене майно.

Проте, з ухвали слідчого від 14.09.2017 року вбачається, що арешт було скасована відносно частини цього майна: автомобіля марки «КАМАЗ 55111» д.н.з. НОМЕР_2 , металевої цистерни, тракторного причепа, пластикової бочки, об`ємом близько 100 літрів, рукава сірого кольору з двома кранами, які приєднані до бочки, рукава сірого кольору, довжиною близько 3-х метрів, рукава зеленого кольору, довжиною близько 2-х метрів, рукава синього кольору, довжиною близько 4-х метрів, рукава зеленого кольору, довжиною близько 6-ти метрів, трьох пластикових каністр жовтого кольору, бензинової помпи «ВДШ», бензинової помпи «HYUNDAI HY50».

Ухвала оскарженню не підлягала, про що в ній і зазначено. Проте, прокурор подав апеляційну скаргу і 21.09.2017 року у відкритті провадження за цією скаргою відмовлено саме на цій підставі.

Посилання прокурора на те, що 19.09.2017 року повторно було подано клопотання про арешт цього ж тимчасово вилученого майна, а ухвала слідчого судді про відмову у накладенні такого арешту буде оскаржуватись, не є підставою для відмови у задоволенні скарги у цій частині, оскільки, ст. 169 КПК України передбачає підстави для припинення тимчасового вилучення майна, а саме: тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту. Як зазначено вище, дії слідчого, прокурора, полягають у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, підлягають оскарженню, оскільки є незаконними.

Відповідно, у частині зобов`язання слідчого повернути тимчасово вилучене майно, з якого знято арешт, вимоги скаржника підлягають задоволенню. Але таке зобов`язання має стосуватися виключно майна, з якого знято арешт. Оскільки ухвалою слідчого судді від 14.09.2017 року з машини для внесення добрив марки «МВТУ 1100» «ROSA» - 11 д.н.з. НОМЕР_1 з цистерною до якої прикріплені труби, які відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини належить ТОВ «Український лізинг», арешт не знімався, то в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 40 КПК України саме слідчий несе відповідальність за законність і своєчасність здійснення процесуальних дій.

Прокурор, в процесі здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням ( ст. 36 КПК), особисто не здійснює повернення майна. До компетенції процесуального прокурора відноситься надання доручень слідчому щодо вчинення процесуальних дій, тобто на прокурора доцільно покласти контроль за конанням ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.98, 100, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Скаргу Захисника ОСОБА_3 , в інтересах сільськогосподарського виробничого кооперативу «Мусійки» на дії слідчого СВ Відділу поліції зони ЧАЕС ГУ НП в Київській області та прокурора Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СВ ВЗ зони ЧАЕС в Київській області ОСОБА_5 розглянути клопотання про передачу арештованого майна на відповідальне зберігання, подане 14.09.2017 року, та прийняти процесуальне рішення відповідно до вимог ст. 220 КПК України.

Зобов`язати слідчого СВ ВЗ зони ЧАЕС в Київській області ОСОБА_5 повернути тимчасово вилучене майно згідно з вимогами п.4 ч.1 ст. 169 КПК України, а саме: автомобіль марки «КАМАЗ 55111» д.н.з. НОМЕР_2 , металеву цистерну, тракторний причіп, пластикову бочку, об`ємом близько 100 літрів, рукав сірого кольору з двома кранами, які приєднані до бочки, рукав сірого кольору, довжиною близько 3-х метрів, рукав зеленого кольору, довжиною близько 2-х метрів, рукав синього кольору, довжиною близько 4-х метрів, рукав зеленого кольору, довжиною близько 6-ти метрів, три пластикові каністри жовтого кольору, бензинову помпу «ВДШ», бензинову помпу «HYUNDAI HY50», власнику СГВК «Мусійки», у зв`язку із скасуванням накладеного на це майно арешту.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на процесуальних прокурорів, призначених у кримінальному провадженні № 00000045 від 03.08.2017 року.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1