ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Хмельницького, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітня дитина, працюючого директором ТОВ «Карпати автоцентр», жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ч. 1 ст. 296 КК України,
ОСОБА_7 19 серпня 2016 року близько 23 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні пивного пабу «Наше пиво», що по вул. Проскурівській, 71 в м. Хмельницькому, вчинив хуліганство за наступних обставин.
Так, у вищевказаних місці та час ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до барної стійки та сів за стілець, поруч з яким сидів ОСОБА_5 . Останній попросив ОСОБА_7 пересісти на інший стілець, мотивуючи це тим, що біля нього сидять його знайомі, які на деякий час вийшли на вулицю. ОСОБА_7 , реагуючи на прохання ОСОБА_5 агресивно, діючи зухвало, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, схопив стілець та умисно кинув його в ОСОБА_5 , після чого взяв інший стілець та знову кинув його і попав в ОСОБА_5 , внаслідок чого спричинив останньому легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки, у вигляді крововиливу м`яких тканин та садна шкіри грудної клітки справа.
Винність ОСОБА_7 в скоєнні злочину підтверджується сукупністю зібраних та досліджених по справі доказів.
Показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_7 в суді про те, що 19 серпня 2016 року у вечірній час він, перебуваючи в приміщенні пивного пабу «Наше пиво», що по вул. Проскурівській, 71 в м. Хмельницькому, перед тим вживши близько 1 л. алкогольного пива, підходив до барної стійки та сідав за стілець, поруч з яким сидів ОСОБА_5 , який просив його пересісти на інший стілець, після чого він кинув стільцем в сторону потерпілого.
Факт вчинення ОСОБА_7 хуліганства за викладених вище обставин підтвердив в суді потерпілий ОСОБА_5 , ствердивши при цьому, що обвинувачений відреагував на його прохання пересісти агресивно та, діючи зухвало, двічі умисно кинув в нього стільцем, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження, що також підтвердили свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 очевидці вказаної події.
Під час пред`явлення осіб для впізнання потерпілий та вказані свідки впізнали та прямо вказали на обвинуваченого ОСОБА_7 як на особу, яка за вищевказаних обставин вчинила хуліганство та заподіяла потерпілому тілесні ушкодження (а.с. 79-81, 84-89).
Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (інспектори поліції) показали, що виїжджали за викликом про вчинення правопорушення в приміщення пивного пабу «Наше пиво», що по вул. Проскурівській, 71 в м. Хмельницькому, де перебував обвинувачений з ознаками алкогольного сп`яніння та який зі слів потерпілого і очевидців вчиняв вищевказані хуліганські дії.
Свідок ОСОБА_12 (офіціант пабу) показала, що бачила, як один із відвідувачів, перебуваючи в нетверезому стані та поводячись агресивно, підходив до барної стійки та сідав за стілець, поруч з яким сидів потерпілий ОСОБА_5 , після чого двічі кидав в останнього стільцем.
Із дослідженого (переглянутого) в судовому засіданні відеозапису з камери спостереження пивного пабу «Наше пиво» видно, як одна особа чоловічої статі біля барної стійки двічі кидає стільцем в іншу особу такої ж статі (а.с. 105). Обвинувачений та потерпілий підтвердили, що цими особами є саме вони відповідно.
За даними висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_5 виявлені легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки, у вигляді крововиливу м`яких тканин та садна шкіри грудної клітки справа, що могли утворитися у вищевказаний час від удару тупим твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею (а.с. 83).
Винність ОСОБА_7 в скоєнні злочину підтверджується також: даними протоколу прийняття заяви потерпілого ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення, в якій він повідомив про факт вчинення відносно нього хуліганських дій у вищевказаних місці та час невідомою йому на той час особою (а.с. 78); речовим доказом компакт-диском із відеозаписом камер спостереження пивного пабу «Наше пиво» та даними протоколу його огляду (а.с. 92-93, 105); довідкою наркологічного диспансеру, згідно з якою ОСОБА_7 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння (а.с. 101); показаннями свідка ОСОБА_13 про вживання разом із обвинуваченим алкогольного пива (приблизно по 1 л. кожний) перед вчиненням останнім хуліганських дій.
Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину доведена.
Ствердження обвинуваченого про те, що хуліганських дій він не вчиняв, суд визнає неправдивими і даними з метою уникнути відповідальності за фактично вчинене, а тому відхиляє їх. Ці ствердження повністю спростовуються вищенаведеними дослідженими судом належними, допустимими та достовірними доказами, зокрема показаннями самого обвинуваченого, потерпілого, свідків, які є послідовними, логічними, переконливими, узгоджуються між собою та з іншими наведеними доказами по справі, зокрема відеозаписом з камери спостереження. Підстав для оговору потерпілим та свідками обвинуваченого не встановлено.
З наведених підстав відхиляє суд і показання свідка ОСОБА_13 про те, що обвинувачений не кидав в потерпілого стільцем. Такі ствердження свідка, який є товаришем обвинуваченого, а відтак зацікавленою особою у справі, суд розцінює як намір вигородити останнього.
Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведеність в ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину та його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, працює, має на утриманні неповнолітню дитину, окрім скоєного характеризується позитивно. Проте, він вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, що покарання йому обтяжує, своєї вини у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії невеликої тяжкості, не визнав та у скоєному не розкаявся.
Визначаючи вид покарання обвинуваченому, суд, окрім наведених вище обставин, також враховує характер діяння і спосіб його вчинення, всі відомості про особу обвинуваченого, його поведінку після вчинення злочину, відсутність обставин, які б пом`якшували покарання, позицію сторони обвинувачення щодо призначення покарання і приходить до висновку призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 296 КК України.
На переконання суду саме таке покарання у цьому випадку буде справедливим, необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами. Підстав для призначення більш м`якого покарання з числа передбачених санкцією ч. 1 ст. 296 КК України за вчинений злочин, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, суд не вбачає.
Разом з тим, ОСОБА_7 вчинив умисний злочин, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII має дитину, якій не виповнилося 18 років (сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), відносно якої батьківських прав не позбавлений, а тому він підпадає під дію п. «в» ст. 1 вказаного Закону та підлягає звільненню від відбування призначеного йому покарання. Сам ОСОБА_7 в судовому засіданні дав згоду на застосування до нього амністії. Визначені Законами України «Про амністію у 2016 році» (ст. 9) та «Про застосування амністії в Україні» (ст. 4) заборони до застосування амністії відсутні.
Суд вважає, що у зв`язку з ушкодженням здоров`я та протиправною поведінкою обвинуваченого потерпілому заподіяно моральну шкоду, оскільки останній переніс фізичний біль, незручності і душевні страждання, що також змінило звичний спосіб життя потерпілого та потребувало додаткових зусиль для його влаштування. Потерпілий лікувався, переживав за своє здоров`я, не міг вести повноцінний спосіб життя, відчував дискомфорт і незручності, через що вимушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя, витрачав власний час в зв`язку із зверненням за медичною допомогою.
Позовні вимоги потерпілого про стягнення з ОСОБА_7 на його користь матеріальної шкоди в сумі 200 грн. задоволенню не підлягають, оскільки вони не підтверджені.
Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Речовий доказ компакт-диск із відеозаписом залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: