Номер провадження: 11-сс/785/1824/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.11.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
перекладача ОСОБА_9
підозрюваного ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого ОСВ СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_11 у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №000193 від 02.11.2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сирійської Арабської Республіки м. Латакія, громадянина Російської Федерації, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, та застосований запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 480 000 грн.,-

ВСТАНОВИВ:
Органами досудового розслідування ОСОБА_13 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме в тому, що він маючи злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання з метою збуту невстановленим слідством особам, психотропної речовини, усвідомлюючи, що його дії, направлені на придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну, бажаючи при цьому настання злочинних наслідків у вигляді порушення правил обігу психотропних речовин, незаконно придбав, при невстановлених досудовим слідством обставинах (даті, часу та місці) та у невстановлених осіб, з метою подальшого збуту, психотропну речовину - амфетамін, яку останній, усвідомлюючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, незаконно зберігав за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 , для подальшого збуту невстановленим слідством особам.
В ході проведення обшуку 02.11.2017 за адресою: проживання ОСОБА_10 серед іншого виявлено та вилучено: два прозорі поліетиленові пакети, в середині яких містяться по 15 таблеток світло-коричневого кольору.
Під час проведення тесту на встановлення вмісту у виявлених в ході обшуку таблетках психотропних речовин - тестер показав наявність в них психотропної речовини амфетамін (Amphetamines), обіг яких обмежено.
Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосований запобіжний захід у вигляді застави в розмір 480 000 тис. грн.,, так як при судовому розгляді клопотання були доведені наявність обґрунтованої підозри та ризиків, однак не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та винести нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_14 у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у вигляді 7000000 грн., посилаючись на те, що зазначена ухвала є незаконною. Слідчий суддя, в порушення вимог ч.1 ст.178 КПК України, не взяв до уваги тяжкість інкримінованого злочину, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які зазначені в клопотанні слідчого та свідчать, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисників та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно вимог ст.194 ч.ч.1,4 КПК України:
1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
02.11.2017 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000193.
03.11.2017 року було змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення зі ст. 309 ч. 1 КК України на ст. 307 ч. 1 КК України.
03.11.2017 року ОСОБА_14 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 1 КК України.
Оскаржуваною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосований запобіжний захід у вигляді застави, так як при судовому розгляді клопотання була доведена наявність обґрунтованої підозри, наявності ризиків, передбачених п.п.1,2,5 ч. 1 КПК України, однак не доведені усі ризики зазначені в клопотанні, зокрема не доведені ризики п.п. 3,4 ч. 1 КПК України, а також не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.
В ухвалі слідчого судді на підставі матеріалів, наданих до клопотання та досліджених під час судового розгляду, встановлено, що ОСОБА_13 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.307 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорює наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.307 КК України.
Разом з тим, в клопотанні слідчий вказує, як підставу для застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявність ризиків, передбачених п.п.1-5 ст.177 КПК України, зокрема, ризик того, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно вливати на потерпілих, свідків і інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Однак, в ухвалі слідчого судді встановлено, що, в порушення п.4 ч. 1 ст. 194 КПК України, органи досудового розслідування не довели наявність всіх ризиків зазначених в клопотанні, зокрема не доведені ризики, передбачені п.п. 3,4 ч. 1 ст.177 КПК України. Посилання слідчого в клопотанні про наявність ризиків передбачених п.п. 3,4 ч. 1 ст.177 КПК України є безпідставними.

Також слідчий суддя прийшов до висновку про те, що органами досудового розслідування не доведено обставин, передбачених п.3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме про неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_12 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки твердження з цього питання ґрунтуються на припущеннях, в зв`язку з чим підозрюваному був обраний більш м`який запобіжний захід у вигляді застави.
Апеляційний суд, дослідивши матеріали провадження та пояснення учасників апеляційного провадження, вважає обґрунтованими висновки в ухвалі слідчого судді про недоведеність органами досудового розслідування наявності ризиків, передбачених п.п. 3,4 ч. 1 ст.177 КПК України, а також про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_12 неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки жодних доказів суду першої інстанції та апеляційному суду на їх спростування надано не було.
Крім того, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.178 КПК України, врахував особу підозрюваного.
Також, при апеляційному розгляді стороною захисту було надано документи, які свідчать про наявність на утримані у підозрюваного неповнолітньої дитини.
Згідно ст. 182 ч.ч. 4, 5 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Слідчий суддя, згідно вимогам ст. 182 ч. 5 КПК України, при визначенні розміру застави, обґрунтовано встановив виключний випадок з врахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення та визначив розмір застави, який перевищує розмір, встановлений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, та який здатен, у разі внесення застави, забезпечити виконання ОСОБА_12 покладених на нього обов`язків.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 178, 182, 183 ч. 1, 194 ч.4 КПК України, з урахуванням обставин, передбачених п.4, ч.1 ст.194 КПК України, обрав підозрюваному ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 480000, який має забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.
Доводи апеляційної скарги прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 3,4 ч. 1ст.177 КПК України, а також про те, що менш суровий запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечать запобігання встановленим слідчим суддею ризикам, відповідними доказами не підтверджені.
Посилання тільки на тяжкість інкримінованого злочину не може бути безумовною підставою для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу.
На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив в задоволені клопотання слідчого та обрав запобіжний захід підозрюваному у вигляді застави, в зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для скасування судового рішення не встановлено, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, так як викладені в ній доводи підтвердження не знайшли.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора прокурату Одеської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого ОСВ СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_11 у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №000193 від 02.11.2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_12 , та застосований запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 480 000 тис. грн. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Одеської області є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду буде оголошений 17.11.2017 року, о 13:00 год., в залі судового засідання апеляційного суду Одеської області.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 (підпис) (підпис) (підпис)

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2