н/п 1-кс/640/9908/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
адвоката - ОСОБА_4 ,
власника майна - ОСОБА_5 ,
07.12.2017 старший слідчій 2-го ВРКП слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Харківській області лейтенант податкової міліції ОСОБА_3 звернулася до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором відділу 04/5 прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_6 , у якому просила:
Накласти арешт на майно, яке належать ОСОБА_7 (тел. НОМЕР_1 ), виявлене та вилучене в ході проведення обшуку у виробничому цеху, що розташований на третьому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 , що використовується ФОП ОСОБА_5 для пошиття одягу, а саме: акт використання сировини замовника від 30 червня 2017 року з підписами Харківського УВП №4 УТОВ в особі представника ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на 1 арк.; акт здачі-приймання виготовленої продукції договору №20/02 від 20 лютого 2017 року з підписами Харківського УВП №4 УТОВ в особі представника ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на 1 арк.; акт використання сировини замовника від 16 червня 2017 року з підписами Харківського УВП №4 УТОВ в особі представника ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на 1 арк.; акт ОУ-0000191 здачі-прийняття робіт (надання послуг) з підписами ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на 1 арк.; акт використання сировини замовника від 16 червня 2017 року з підписами Харківського УВП №4 УТОВ в особі представника ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на 1 арк.; акт здачі-приймання виготовленої продукції договору №20/02 від 20 лютого 2017 року з підписами Харківського УВП №4 УТОВ в особі представника ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на 1 арк.; накладна без номеру від 16.10.17, в якому міститься написи «відпущено ОСОБА_10 , одержано: ОСОБА_11 », підписами та печаткою ФОП ОСОБА_12 № НОМЕР_2 на 1 арк.; видаткова накладна від 04 грудня 2017 року між постачальником ФОП ОСОБА_12 та покупцем ОСОБА_11 на суму 14 850, 00 грн. на 1 арк.; файл, в якому містяться прайс-листи виробництва ПАТ «Молнія» на 12 арк. та візитна картка із номерами телефонів, адресою представництва ПАТ «Молнія» 1 шт.; накладні з датами, найменуванням виробів, кількості, ціни без ПДВ та сумою без ПДВ на 11 арк.
Під час розслідування кримінального провадження встановлено, що ФОП ОСОБА_5 знаходиться на податковому обліку в Київській ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, основний вид діяльності підприємства виробництво іншого верхнього одягу. Податкова адреса: АДРЕСА_3 , фактична адреса здійснення діяльності ринок «Барабашово».
Згідно аналізу АІС «Податковий Блок» ФОП ОСОБА_5 перебуває на спрощеній системі оподаткування (2-га група єдиного податку), банківські рахунки відкриті в ПАТ «КБ «Приватбанк» (долар США, українська гривня).
Встановлено, що окрім здійснення офіційної підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_5 здійснює продаж дитячого одягу, який відшивається невстановленими особами та реалізується через мережу Інтернет, використовуючи кур`єрські служби для направлення товару кінцевому покупцю. При здійсненні зазначеної діяльності ОСОБА_5 використовує реквізити громадянки ОСОБА_13 , яка не зареєстрована як фізична-особа підприємець та не декларує отриманий прибуток. Також, в зазначеній схемі ОСОБА_5 використовує свого сина ОСОБА_14 , як довірену особу, що фактично здійснює всі відправлення замовникам та отримує кошти від вказаних поставок. Так, ОСОБА_5 разом з підконтрольними їй особами протягом 2017 року здійснила понад 500 відправок кур`єрськими службами, в середньому одне відправлення вагою 25 кілограмів, орієнтовна вартість одного кілограму товару 1000 грн., у 2016 році близько 1200 відправок середньою вагою 25 кілограмів орієнтовна вартість одного кілограму товару 1000 грн., що дорівнює тіньовому прибутку в сумі понад 3 000 000 грн.
Згідно показань начальника служби безпеки Харківського регіонального управління ТОВ «Нова Пошта» встановлено, що через ряд відділень ТОВ «Нова Пошта» в м. Харкові громадянином ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснюється відправлення дитячого та жіночого одягу. При здійсненні відправлень та отриманні грошових коштів ОСОБА_14 використовує власний паспорт НОМЕР_6 , а також за довіреністю реквізити ОСОБА_13 паспорти ВК НОМЕР_7 , НОМЕР_8 та ОСОБА_5 паспорт НОМЕР_9 .
В ході досудового розслідування призначено економічне дослідження із залученням спеціаліста-бухгалтера, згідно висновку якого встановлено, що ФОП ОСОБА_5 за 2016 рік не донараховано та не сплачено податок з доходів фізичних осіб та воєнного збору в сумі 4 947 855 грн.
В ході проведених заходів встановлено, що ОСОБА_5 та підконтрольні їй особи в своїй діяльності по реалізації вказаної продукції використовують приміщення магазину №Т НОМЕР_4 на ТЦ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Також, встановлено, що ОСОБА_5 орендує приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , на третьому поверсі якого знаходиться цех по пошиттю одягу, який в подальшому реалізується ФОП ОСОБА_5 . Особи, що працюють в даному цеху, офіційно не працевлаштовані, підконтрольні ОСОБА_7 , яка імітує діяльність організованого нею цеху під нібито офіційну неприбуткову діяльність Харківського навчально-виробничого об`єднання «Електросвітло» №4 Українського товариства сліпих, якому належить вказана будівля.
Зазначене підтверджується рапортом оперуповноваженого ОУ Київської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області, протоколами допиту свідків, висновком спеціаліста-бухгалтера.
06.12.2017 на підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.11.2017 проведено обшуки у виробничому цеху, що розташований на третьому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , що використовується ФОП ОСОБА_5 для пошиття одягу, в ході якого виявлено та вилучено речі та документи, які належать ОСОБА_7 та в магазині Т НОМЕР_4 на ТЦ «Барабашова», розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , що використовується ФОП ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено речі та документи, які належать ОСОБА_5 .
Слідчий зазначив, що вилучені вищезазначені речі, предмети, свідчать про ухилення від сплати податків в значних розмірах та підрив економіки України та мають суттєве значення для встановлення важливих обставин та являються речовими доказами.
У судовому засіданні слідчий підтримала подане клопотання, просила про його задоволення.
Представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 вважав клопотання слідчого про арешт майна безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню посилаючись на те, що слідчим всупереч вимогам ст. 170 КПК України, не доведено існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно на яке він просить накласти арешт є доказом злочину або підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Вказав, що у кримінальному провадженні досі не існує осіб які б мали процесуальний статус підозрюваного або обвинуваченого, бо слідчим жодній особі не повідомлено про підозру та не вручено обвинувальний акт.
До клопотання всупереч вимогам ст. 173 КПК України не додано документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, і не зазначена вартість майна, яке належить арештувати. Вартість майна не є співмірною розміру шкоди, зазначеної в клопотанні слідчого.
Подання такого клопотання і вимоги викладені в ньому вважав незаконними та спробою втручання у законну підприємницьку діяльність, при чому задоволення цього клопотання призведе до унеможливлення здійснювати підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_5 .
Вказав, що у разі задоволення цього клопотання буде повністю паралізована робота магазину ОСОБА_5 , що призведе до порушення гарантованих їй законодавством України прав та свобод.
Крім того, посилаючись на ст.. 212 КК України, ст. 86 Податкового кодексу, п. 15 Постанови Пленуму ВСУ № 15 від 08.10.2004 року вказав, що якщо підприємство в термін (протягом 10 днів) подало скаргу на дії податкового органу (повідомлення - рішення), грошове зобов`язання не вважається узгодженим до моменту прийняття остаточного рішення. Дане твердження дає право сказати, що в цьому випадку злочин не може вважатися закінченим. Таким чином, обов`язковою умовою для внесення відомостей до ЄРДР має бути наявність податкового боргу та не сплата його у встановлений термін.
Акт перевірки відсутній, не складено податкове-рішення повідомлення, не існує належним чином узгодженого грошового зобов`язання за несплату якого відповідно до ст. 212 КК України наступає кримінальна відповідальність за умисне ухвалення від сплати, податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять, в систему оподаткування введених у встановленому законом порядку.
Власник майна ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала. Вказала, що вилучений верхній одяг на праві власності належить ФОП ОСОБА_15 , оскільки відповідно до договору комісії на продаж від 14.08.2017 ФОП ОСОБА_15 є «Комітентом», а ФОП ОСОБА_5 є «Комісіонером», та надала відповідний договір з накладними.
Прокурор ОСОБА_6 про день та час розгляду клопотання слідчого повідомлений своєчасно та належним чином, проте у судове засідання не з"явився.
Власник майна ОСОБА_7 про день та час розгляду клопотання слідчого повідомлялась своєчасно та належним чином, проте у судове засідання не з"явилась.
Згідно Рапорту старшого слідчого другого ВР КП СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_3 від 07.12.2017, слідчим було здійснено дзвінок на мобільний номер телефону, яким користується ОСОБА_7 та повідомлено, що о 15-00 відбудеться розгляд клопотання про арешт майна.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_6 .
Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.11.2017 року було надано дозвіл на проведення обшуку в нежитлових приміщеннях, розташованих на третьому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , які перебувають у власності Харківського учбово-виробничого об`єднання «Електросвітло» Українського товариства сліпих (а.с.12-13).
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.11.2017 року було надано дозвіл на проведення обшуку в магазині №Т НОМЕР_4 , розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , який використовується ФОП ОСОБА_5 (і.п.н. НОМЕР_5 ) (а.с.21-22).
Метою вищевказаних обшуків було відшукання і вилучення бухгалтерських, банківських, інших документів, які використовуються у злочинній діяльності ФОП ОСОБА_5 та підконтрольними їй особами, в тому числі: договорів, податкових та товарно-транспортних накладних, актів виконаних робіт, актів прийому-передачі, актів звірок, вантажно-транспортних декларацій, довіреностей, листування, документів, що свідчать про фактичні обсяги операцій, які не відповідають показникам у бухгалтерській та податковій звітності та мають доказове значення щодо розміру фактично отриманих доходів, обігу грошових коштів, проведення розрахунків, чекових книжок, платіжних карток та інших платіжних документів, засобів доступу до банківських рахунків, які використовувалися в злочинній схемі по умисному ухиленню від сплати податків, чорнових записів (у тому числі щодо діяльності по виробництву, зберіганню та реалізації швейної продукції), зошитів, блокнотів, електронних носіїв інформації (у тому числі комп`ютерної техніки, оргтехніки техніки, системних блоків, серверних блоків, флеш-карток, жорстких дисків, відео-записуючих пристроїв, мобільних телефонів, планшетів, ноутбуків, тощо) печаток, штампів, бланків, будь-яких документів фірми з ознаками «фіктивності».
06.12.2017 року на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 24.11.2017 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого, вилучено майно згідно протоколу обшуку від 06.12.2017 року (а.с. 15-20).
Також, 06.12.2017 року на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 24.11.2017 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , в магазині №Т-21, в ході якого, вилучено майно згідно протоколу обшуку від 06.12.2017 року (а.с. 23-28).
Клопотання про арешт майна подано до суду 07.12.2017 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Таким чином, слідчим виконані вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України, та дотримано вимоги закону щодо звернення в межах встановленого строку з клопотанням про арешт майна.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. У відповідності до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що предмети та документи, вилучені під час проведення обшуків, за виключенням одягу, мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучені відповідно до протоколів обшуку від 06.12.2017 предмети та документи, за виключенням одягу, підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до часткового арешту майна, враховує можливість використання його як доказів у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна в цій частині підлягає задоволенню.
Разом з тим, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на майно, яке належать ОСОБА_5 , виявлене та вилучене у магазині Т НОМЕР_4 , розташованому на ТЦ «Барабашова», за адресою: м. Харків, пр.-т Ювілейний, буд. 3, а саме: одягу в кількості 1 399 одиниць на загальну суму 465 000 грн. (згідно переліку, зазначеного у клопотанні), виходячи при цьому з наступного.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно до протоколу Першого Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 212 КК України, передбачає умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності або особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи чи будь-якою іншою особою, яка зобов`язана їх сплачувати, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у значних розмірах.
Об`єктом злочину є встановлений законодавством порядок оподаткування юридичних і фізичних осіб, який забезпечує за рахунок надходження податків, зборів та інших обов`язкових платежів формування доходної частини державного та місцевих бюджетів, а також державних цільових фондів. Предмет злочину - податки, збори, інші обов`язкові платежі, що входять в систему оподаткування і введені у встановленому законом порядку.
Отже, тимчасово вилучений одяг не є об`єктом чи предметом злочину, визначеного ст.212 КК України.
В порушення ч. 2 ст. 171 КПК України, слідчим в клопотанні про арешт майна не зазначені підстави і мета арешту вилученого одягу, відповідно до положень статті 170 цього Кодексу.
В клопотанні про арешт майна відсутнє обґрунтування відповідності одягу вилученого у гр. ОСОБА_5 під час проведення обшуку у магазині Т НОМЕР_4 , розташованому на ТЦ «Барабашова», за адресою: м. Харків, пр.-т Ювілейний, буд. 3, критеріям передбаченим ст.98 КПК України.
В клопотанні лише зазначено, що «Вилучені вищезазначені речі, предмети, свідчать про ухилення від сплати податків в значних розмірах та підрив економіки України. … Беручи до уваги те, що вилучені під час проведення обшуків речі, предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин та являються речовими доказами».
Таким чином, хоча в прохальній частині клопотання і ставиться питання про накладення арешту на одяг, вилучений у ОСОБА_5 під час проведення обшуку у магазині Т НОМЕР_4 , розташованому на ТЦ «Барабашова», за адресою: м. Харків, пр.-т Ювілейний, буд. 3, в мотивувальній частині клопотання взагалі відсутнє обґрунтування необхідності накладення арешту на вищевказаний одяг.
Крім того під час проведення обшуку у магазині Т НОМЕР_4 , розташованому на ТЦ «Барабашова», за адресою: м. Харків, пр.-т Ювілейний, буд. 3, було вилучено одяг, дозвіл на відшукання якого, в ухвалі суду не надавався.
У судовому засіданні також було встановлено, що 14.08.2017р. ФОП ОСОБА_15 (Комітент) та ФОП ОСОБА_5 (Комісіонер) уклали Договір комісії на продаж продукції.
Відповідно до ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.
Згідно ст.. 1018 ЦК України майно, придбане комісіонером за рахунок комітента, є власністю комітента.
Тобто усе майно, що знаходиться у комісіонера і надійшло до нього від комітента або придбане комісіонером для комітента, є власністю комітента, оскільки договір комісії є посередницьким договором. Комісіонер не здобуває на зазначене майно ніяких прав.
Отже, вилучений верхній одяг перебував у ФОП ОСОБА_5 відповідно до Договору комісії на продаж продукції, та не належав їй на праві власності.
Отже, в цій частині стороною обвинувачення не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в цій частині клопотання слідчого, прокурора, не доведено значення вилученого одягу для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться у речах, а тому клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Місцем зберігання арештованого майна визначити слідче управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Харківській області, в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1