Справа № 363/1262/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1166/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 48 26.10.2017

УХВАЛА
Іменем України
26 жовтня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що проводять оперативно-розшукову діяльність Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури Київської області на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 13 вересня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000751 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Череповець, Вологодської області, РФ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , працюючого у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії на посаді першого заступника командира військової частини начальника штабу,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, повернуто прокурору,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 13 вересня 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000751 щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст. 366 КК України, повернуто прокурору. Вказане рішення мотивоване тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, у зв`язку із неконкретним викладом фактичних обставин провадження, відсутністю обставин, що підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України, не визначення даних про подію правопорушення, а також посилання в обвинувальному акті при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення на не відому особу ОСОБА 1.

Не погоджуючись із таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

На думку прокурора, ухвала підлягає скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 повністю визнав себе винним в чиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України та будучи допитаним у якості підозрюваного, щиро покаявся у скоєному. Крім того, повідомив слідству всі відомі йому обставини вчинення ним кримінального правопорушення, чим активно сприяв розкриттю злочину. Показання підозрюваного підтверджуються сукупністю належних та допустимих доказів.

Прокурор вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України повністю відповідає вимогам ст.291 КПК України.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор звертає увагу на рішення суду від 15 березня 2017 року про визначення умовної ідентифікації осіб у кримінальному провадженні з урахуванням вимог Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що було повідомлено в суді першої інстанції, але залишено поза увагою.

Крім того, прокурор зазначає, що обвинувальний акт складено у відповідності до вимог, зазначених в ухвалі Апеляційного суду Київської області від 08.08.2016.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора в підтримку вимог і доводів апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги прокурора і просили повернути обвинувальний акт в суд першої інстанції для розгляду, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи і вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе її задовольнити, виходячи із наступного.
Пунктом 13 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено обвинувачення як твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальне рішення, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування є обвинувальний акт, яким має відповідати вимогам ст. 291 КПК України, зокрема: містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, яке повинно містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, це подія злочину, форма вини, мотив і мета вчинення злочину, вид і розмір шкоди, завданої злочином.

На думку колегії, обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.366 КК України відповідає вказаним вимогам кримінального процесуального законодавства.

Твердження суду першої інстанції про неналежне викладення формулювання обвинувачення спростовується матеріалами провадження, а посилання органами досудового розслідування на не відому особу ОСОБА 1 при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення, на думку колегії, не може розглядатись як підстава для повернення обвинувального акту, зважаючи на те, що ухвалою апеляційного суду Київської області від 08 серпня 2017 року під час перегляду матеріалів справи про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України було зазначено про необхідність врахування вимог Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на справедливий суд особи, яка подала завідомо неправдиві відомості. Враховуючи викладене, прокурор вірно використав умовну ідентифікацію особи у кримінальному провадженні, зазначивши ОСОБА 1, з метою дотримання вказівок апеляційного суду.

Вивчивши матеріали провадження, проаналізувавши обвинувальний акт та з`ясувавши думку обвинуваченого і його захисника щодо можливості призначення справи до розгляду, колегія суддів вважає, що відсутні підстави, які б вказували на недотримання органами досудового розслідування вимог ст.291 КПК України щодо обвинувального акту, у зв`язку із чим вважає за можливе задовольнити вимоги апеляційної скарги прокурора.

За таких обставин, ухвала суду підлягає скасуванню, з направленням обвинувального акту до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст.314-316 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 13 вересня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000751 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України повернуто прокурору скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою кримінальне провадження повернути до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст.314-316 КПК України.

Головуючий

Судді: