Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/1112/17
провадження № 1-кп/368/96/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.09.2017 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0000352 від 23.06.2017 року стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
- сторони обвинувачення - прокурора Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_4
- сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 у травні 2017 року (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені) виявив у своєму подвір`ї, що за адресою: АДРЕСА_1 один дикорослий кущ рослини конопель. Усвідомлюючи, що рослини коноплі є наркотичним засобом, обіг якого заборонено відповідно до чинного законодавства України, ОСОБА_3 її не знищив, оскільки вирішив незаконно придбати вказану рослину з метою подальшого виготовлення з неї наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту.
23 червня 2017 року близько 10 год., реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, ОСОБА_3 , діючи умисно, зірвав руками виявлені ним стебла рослини конопель та від`єднав від них листя, яке поклав на металеву кришку каструлі, яку помістив на решітку над мангалом у своєму подвір`ї, здійснивши таким чином незаконне придбання і виготовлення наркотичного засобу, та розпочавши незаконне його зберігання для особистого вживання без мети збуту.
23 червня 2017 року 16 год. 30 хв. під час проведення працівниками Кагарлицького відділення поліції Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області огляду домогосподарства, відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України, за адресою: АДРЕСА_1 , на який володілець даного домогосподарства ОСОБА_3 надав письмову згоду, на зовнішньому підвіконні одного з вікон будинку виявлено і вилучено частково подрібнену напівсуху рослинну речовину зеленого кольору.
Згідно з висновком експерта, складеним за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №11-2/4626 від 14.08.2017 р. надана на дослідження частково подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 6,69 г.
Згідно зі «Списком №1 Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим постановою Кабінету' Міністрів України від 06.05.2000 р. за № 770, зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 518 від 04.06.2008, канабіс є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.
Згідно з Таблицею №1 затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», маса канабісу в перерахунку на суху речовину від 5 г до 500 г є невеликими розмірами.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України визнав повністю та суду пояснив, що у травні 2017 року на території його домогосподарства біля воріт почав рости дикорослий кущ рослини коноплі. Він спочатку не звертав на нього увагу, але в червні він виріс і йому захотілось спробувати покурити його замість цигарок. Дана рослина виросла самостійно і він не оброблював її. Тим більше він не мав ніякого умислу на збут наркотичних речовин. Так, 23.06.2017 приблизно о 10 год. йому дуже захотілось покурити, але цигарок він не мав і не мав коштів, щоб їх придбати. Через це він вирішив нарвати та насушити листя конопель, щоб покурити. Він руками нарвав листя рослини конопель та виклав його сушитись на кришку з каструлі, яку поставив над мангалом у своєму дворі. Він не мав на меті його збут. Після цього випадку він знищив цей кущ рослини конопель, більше зберіганням конопель він не займається. Свою провину визнає повністю і щиро кається. Обіцяє, що більше робити такого не буде.
Крім власного визнання своєї винуватості винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні доводиться перевіреними і дослідженими в судовому засіданні доказами.
За згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, суд в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, підтверджується також матеріалами, зібраними під час досудового розслідування справи, які не були об`єктом дослідження і учасники процесу не вважають за доцільне їх досліджувати, оскільки фактичні обставини скоєного, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій учасниками процесу не оспорюються.
Обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі беззаперечно визнав свою винуватість у вчинені ним злочину, передбаченого ч 1 ст. 309 КК України (в редакції 2001 року) та щиро покаявся, що підтвердив це і у судовому засіданні.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_3 , яке містить склад злочину, передбаченого ч. 1 ст.. 309 КК України (в редакції 2001 року), а саме: як незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, обвинувачений винний у вчиненні даного злочину та підлягає покаранню.
Обставини, які характеризують особу обвинуваченого.
Згідно паспорту серії НОМЕР_1 , виданого 05 лютого 2012 року обвинувачений ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Київ, відповідно, на момент вчинення злочину був повнолітнім та є громадянином України.
Згідно характеристики, виданою виконавчим комітетом Черняхівської сільської ради Кагарлицького району Київської області вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 у власному житловому будинку разом із дружиною ОСОБА_5 , 1956 р.н. Постійної роботи не має, зловживає алкоголем. Скарг від жителів села до виконкому Черняхівської сільської ради щодо гр. ОСОБА_3 не надходило, громадський порядок не порушує.
Згідно вимоги про судимість № 3426/109/1009.1/02-17 від 23.06.2017 р. станом на 29.06.2017 року ОСОБА_3 рахується як такий, що раніше не судимий.
Згідно довідки поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні № 520 обвинувачений ОСОБА_3 за наркологічною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - нарколога не перебуває.
Згідно довідки поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні № 269 обвинувачений ОСОБА_3 за психіатричною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - психіатра не перебуває.
Згідно свідоцтва про шлюб виданого 07 березня 2014 року виконавчим комітетом Черняхівської сільської ради Кагарлицького району Київської області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Обгрунтування судом призначення обвинуваченому ОСОБА_3 міри та виду покарання.
Так, санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк..
Згідно ч. 3 ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 , є злочином середньої тяжкості.
При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахуванні ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України (в редакції 2001 року), суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України (в редакції 2001 року), суд не вбачає.
Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже, ці дані підлягають обов`язковому врахуванню.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції відповідної частини статті кримінального закону, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
При призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відтак, приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства.
При призначенні обвинуваченому покарання суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, вперше притягується до відповідальності, по справі характеризується посередньо, щиро покаявся, сприяв у розслідуванні злочину, та призначає йому покарання, яке необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у виді обмеження волі.
Щодо покарання у виді штрафу, то суд вказане покарання не може призначити обвинуваченому, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 ніде не працює, але й тому, що і вчинення злочину було причиною відсутністю коштів.
Щодо покарання у виді виправних робіт, то суд вказане покарання не може призначити обвинуваченому, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 ніде не працює, а даний вид покарання відбувається за місцем роботи засудженого.
Щодо покарання у виді арешту, то суд приходить до висновку про те, що його виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим суд не обирає йому даний вид покарання, так як воно пов`язане в триманні засудженого в умовах ізоляції.
Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому суд вважає за необхідне ОСОБА_3 звільнити його від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України.
Тобто, визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Що стосується початку відбування покарання, то суд в даному випадку керується п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, згідно з яким іспитовий строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст.. 75 КК України (2001 року).
Цивільного позову по справі не заявлено.
Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , процесуальні витрати на користь держави вартість проведеної судової експертизи матеріалів, речовин та виробів в сумі 742 грн. 20 коп.
Речові докази по кримінальному провадженню: напівсуху рослинну речовину (рослинне листя), яке поміщене до прозорого поліетиленового пакету, який завязано ниткою синього кольору та опечатано биркою з пояснювальними написами та підписаними понятих, яку передано на зберігання в кімнату речових доказів Кагарлицького ВП, - знищити.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_3 необхідно залишити попередній особисте зобов`язання, а тому лише цей запобіжний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого до набуття вироком чинності, який постановлено стосовно нього.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374, 376 КПК України (в редакції 2012 року), суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком один рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання
Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем його проживання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 залишити у вигляді особистого зобов`язання.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , процесуальні витрати на користь держави вартість проведеної судової експертизи матеріалів, речовин та виробів в сумі 742 (сімсот сорок дві) грн. 20 коп.
Речові докази по кримінальному провадженню: напівсуху рослинну речовину (рослинне листя), яке поміщене до прозорого поліетиленового пакету, який завязано ниткою синього кольору та опечатано биркою з пояснювальними написами та підписаними понятих, яку передано на зберігання в кімнату речових доказів Кагарлицького ВП, - знищити.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1