Справа № 188/89/18
Провадження № 1-кп/188/37/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 02.01.2018 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилась м. Донецьк Донецької області, громадянка України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , пенсіонерка, не заміжня, малолітніх та неповнолітніх дітей не має, раніше не судима,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою № від 23.07.2015 року, виданою Управлінням соціального захисту населення Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (далі УСЗН Петропавлівської РДА), і маючи відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 110784664 від 16.01.2018 у приватній власності будинок загальною площею 92,3 кв. м, житловою площею 49,3 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України шляхом обману, переслідуючи ціль незаконного збагачення, діючи умисно, звернулась з письмовою заявою до УСЗН Петропавлівської РДА, яке розташоване за адресою: вул. Героїв України, 53, смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та району проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якій, в порушення вимог абз. 10 п. 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (далі - Порядок), шляхом обману, що виразився у приховуванні певних обставин, внесла неправдиві відомості щодо відсутності у її володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.

На підставі заяви ОСОБА_3 УСЗН Петропавлівської РДА було винесено рішення від 18.09.2015 року про призначення їй допомоги переміщеним особам на проживання в щомісячному розмірі 884 грн. на строк 6 місяців, а саме з 10.09.2015 по 09.03.2016.

ОСОБА_3 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, шляхом обману, переслідуючи ціль незаконного збагачення, діючи умисно, 14.03.2016 у період часу з 09.00 год. по 17.00 год., точний час не встановлений, звернулась з письмовою заявою до УСЗН Петропавлівської РДА, яке розташоване за адресою: вул. Героїв України, 53, смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, про продовження виплати їй щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та району проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якій, в порушення вимог абз. 10 п. 5 Порядку, шляхом обману, що виразився у приховуванні певних обставин, внесла неправдиві відомості щодо відсутності у її володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.

На підставі заяви ОСОБА_3 УСЗН Петропавлівської РДА було винесено рішення від 16.03.2016 року про призначення їй допомоги переміщеним особам на проживання в щомісячному розмірі 884 грн. на строк 6 місяців, а саме з 14.03.2016 по 13.09.2016.

09.11.2016 у період часу з 09.00 год. по 17.00 год., точний час не встановлений, ОСОБА_3 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, шляхом обману, переслідуючи ціль незаконного збагачення, діючи умисно, звернулась з письмовою заявою до УСЗН Петропавлівської РДА, яке розташоване за адресою: вул. Героїв України, 53, смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області, про продовження виплати їй щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та району проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якій, в порушення вимог абз. 10 п. 5 Порядку, шляхом обману, що виразився у приховуванні певних обставин, внесла неправдиві відомості щодо відсутності у її володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.

Після розгляду заяви ОСОБА_3 УСЗН Петропавлівської РДА було винесено рішення від 24.11.2016 року про припинення виплати їй допомоги переміщеним особам на проживання в зв`язку з виявленою наявністю в її власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.

Відповідно до п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

ОСОБА_3 , не маючи права на отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в зв`язку з тим, що вона має у приватній власності житлове приміщення, яке розташоване в іншому регіоні, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, у період з 10.09.2015 року по 13.09.2016 року в письмових заявах встановленої форми про призначення та продовження щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, повідомила недостовірну інформацію щодо відсутності у неї житлового приміщення, яке розташоване в іншому регіоні, ніж тимчасово окупована територія України і райони проведення антитерористичної операції, незаконно отримуючи таку допомогу, з окремою письмовою заявою не звернулась та про наявність підстав для припинення виплати грошової допомоги не повідомила, у зв`язку з чим їй здійснювали виплату грошової допомоги в період з 10.09.2015 року по 13.09.2016 року.

За період часу з 10.09.2015 року по 13.09.2016 року УСЗН Петропавлівської РДА було перераховано ОСОБА_3 грошову допомогу на загальну суму 9214,51 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними злочинними діями, які виразилися у заволодінні грошовими коштами Державного бюджету шляхом обману, заподіяла майнову шкоду державі в особі УСЗН Петропавлівської РДА на загальну суму 9214,51 гривень.

Допитана судом в якості обвинуваченої ОСОБА_3 свою вину визнала повністю, розкаялася у скоєному і показала, що вона з окупованого Донецька в 2015 році переїхала до смт. Петропавлівка, де з 2007 року мала у власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який отримала в спадщину від своїх батьків. Вона в УСЗН Петропавлівської РДА отримала довідку внутрішньо переміщеної особи. Її подруга з ОСОБА_6 розповіла про можливість отримувати державну грошову допомогу. Обвинувачена звернулася до УСЗН Петропавлівської РДА, де написала на бланку заяву про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Про те, що в її власності є житловий будинок в смт. Петропавлівка, вона не повідомила. Їй призначили і виплачували допомогу, яку за її заявою продовжували, аж поки не взнали, що у неї є будинок. Виплати припинили і вимагали повернення виплачених коштів. Вона повернула частину і згодна виплатити решту частинами з пенсії, інших доходів вона не має.

Представник потерпілого ОСОБА_5 показала, що працівники УСЗН Петропавлівської РДА на час подання обвинуваченою заяви про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, не мали доступу до державних реєстрів нерухомості і не могли перевірити достовірність відомостей, зазначених у заяві обвинуваченої щодо відсутності у неї житла в іншому регіоні, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення,таку перевірку на той час мали робити фінансові органи. Коли обвинувачена втретє звернулася за допомогою, в бесіді з нею працівник УСЗН Петропавлівської РДА вияснив про наявність житлового будинку в смт. Петропавлівка, на підставі чого були припинені виплати і обвинуваченій запропонували повернути незаконно отримані грошові кошти, що вона частково зробила, з приводу стягнення решти УСЗН Петропавлівської РДА звернулося до прокурора, бо не має власного юриста.

Судом оглянуті копії заяв обвинуваченої про призначення та продовження виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання № 798/336 від 10.09.2015 року, № 80/83 від 14.03.2016 року, № 402 від 09.11.2016 року, в яких на бланку передбачено повідомлення заявником інформації,щодо наявності у неї та у членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія країни та райони проведення антитерористичної операції. В усіх трьох заявах обвинувачена повідомляла, що ні. (а.с.35,44-45,51-52).

На підставі ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд врахував, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, з`ясував, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі аналізу досліджених належних та допустимих доказів у їх сукупності суд вважає вину обвинуваченої поза розумним сумнівом доказаною, кваліфікацію її дій правильною за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а її такою, що підлягає кримінальному покаранню.

При призначенні покарання суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують кримінальне покарання, передбаченими ст.66 КК України, є щире каяття, часткове відшкодування завданої злочином шкоди.

Обставин, що обтяжують кримінальне покарання, передбачених ст.67 КК України, не встановлено.

Обвинувачена раніше не судима, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у нарколога і психіатра не перебуває. Приймаючи до уваги обставини справи, особу обвинуваченої, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим необхідно призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.190 КК України в межах, визначених у ч.2 ст.53 КК України.

Завдана злочином шкода в загальному розмірі 9214,51 грн. потерпілому відшкодована частково в сумі 1414,51 грн., залишок невідшкодованої суми складає 7800 грн.

Заявлений цивільний позов про стягнення залишку невідшкодованої суми завданої злочином шкоди в розмірі 7800 грн. обвинувачена визнала і він підлягає задоволенню.

У кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 374, 392, 394, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Цивільний позов Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Управління соціального захисту населення Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Управління соціального захисту населення Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області майнову шкоду, завдану злочином, в розмірі 7800 (сім тисяч вісімсот) гривень 00 коп.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1