Справа № 635/ 4311/16-к
Провадження № 1-кс/635/1493/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2017 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого від 31 серпня 2017 року про закриття кримінального провадження винесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003115 від 11 серпня 2015 року,
в с т а н о в и в:
Заявник звернувся до суду із скаргою та просить скасувати постанову слідчого СВ Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 31 серпня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0003115 від 11 серпня 2015 року за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що слідчим СВ Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 проводилось досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0003115 від 11 серпня 2015 року за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в якому заявника визнано потерпілим. Постановою від 31 серпня 2017 року кримінальне провадження № 0003115 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, про що заявнику стало відомо 03 листопада 2017 року. Заявник вважає вказану постанову незаконною, винесеною за неповноти досудового розслідування, за невідповідності висновків слідчого, викладених у постанові фактичним обставинам кримінального провадження, а також за істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.
Зокрема, в мотивувальній частині постанови вказано відомості, які суперечать зібраним доказам, що містяться в матеріалах кримінального провадження.
Так, слідчим в мотивувальній частині вищевказаної постанови зазначено, що заявник після ДТП намагався залишити місце події та під час такої спроби, випадково, з власної необережності загубив свої золоті прикраси (ланцюг та хрестик), які нібито мав при собі. А при перекваліфікації складу кримінального правопорушення з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 1 ст. 125 КК України, стверджує, що заявник з власної необережності загубив свої золоті прикраси, тобто не заперечує про те, що того дня все ж таки золоті прикраси були на ньому.
Заявник зазначає, що в постанові від 31 серпня 2017 року про закриття кримінального провадження, вказано, що тілесні ушкодження отримані ОСОБА_3 утворилися від самовільного падіння внаслідок ДТП, що суперечить показаннями заявника, свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; висновку судової-медичної експертизи № 3640-ая/15 від 11 серпня 2016 року. Одночасно, твердження слідчого про можливе намагання ОСОБА_3 залишити місце ДТП спростовується показаннями свідка ОСОБА_7 . Наведені протиріччя щодо обставин подій 10 серпня 2016 року слідчим не усунені та істини не з`ясовано. Зокрема не проведено ряд одночасних допитів зі свідками та заявником; додаткового допиту останнього; впізнання можливого підозрюваного, який зображений на фото, не призначено комплексної судово-медичної експертизи.
Крім того, резолютивна частина постанови від 31 серпня 2017 року про закриття кримінального провадження не конкретизована, оскільки слідчим не вказано певних осіб в діях яких відсутні ознаки складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Також, в резолютивній частині постанови не вказано відомості про місце та час (строки) виконання прийнятого процесуального рішення, а також особу, якій належить виконати постанову. Також, під час проведення досудового розслідування слідчий не повідомив потерпілого про винесення постанов про призначення судово-медичної експертизи, зміну кваліфікації складу кримінального правопорушення та про отримання висновку судової-медичної експертизи, що порушує право заявника на оскарження вказаних рішень слідчого.
На думку заявника рішення слідчого про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 1 ст. 125 КК України є незаконним та необґрунтованим.
Посилаючись на те, що за вказаних обставин, слідчий не забезпечив ефективного та повного розслідування вищевказаного кримінального провадження, допустив порушення процесуальних норм, не вжив усі можливі заходи для отримання доказів, які мають відношення до події кримінального правопорушення, не провів усі необхідні процесуальні дії, заявник просить суд скасувати постанову слідчого СВ Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 31 серпня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0003115 від 11 серпня 2015 року за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених у скарзі.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності.
Суд, заслухавши думку прокурора, заявника, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № 0003115 встановив наступне.
11 серпня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003115 внесено кримінальне провадження за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за заявою ОСОБА_3 про те, що йому 10 серпня 2015 року на перехресті вулиці Зміївська та в`їзду Жовтня в селищі Безлюдівка Харківського району Харківської області нанесені тілесні ушкодження.
Постановою слідчого СВ Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 31 серпня 2017 року кримінальне провадження № 0003115 від 11 серпня 2015 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину, передбачено ч. 1 ст. 125 КК України.
Відповідно до ст. 91 КПК України, кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, при цьому доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Статтею ст. 283 КПК України визначені форми закінчення досудового розслідування: закриття кримінального провадження; звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності чи з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Відповідно до ч. 3 ст. 284 КПК України слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою і якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено в порядку ст. 304 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Аналізуючи доводи заявника щодо неправомірності закриття кримінального провадження, суд, вважає їх обґрунтованими, тому скарга підлягає задоволенню, а постанова слідчого СВ Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 31 серпня 2017 року про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню виходячи з наступного.
Зі змісту постанови слідчого СВ Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 31 серпня 2017 року вбачається, що 10 серпня 2015 року близько 18:30 години ОСОБА_3 керуючи мотоциклом «Kawasaki Z1000», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Зміївській селище Безлюдівка Харківського району Харківської області біля будинку № 90 за вищевказаною адресою допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , внаслідок чого ОСОБА_8 від отриманих травм померла; ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження та ОСОБА_3 отримав легкі тілесні ушкодження.
Слідчий в постанові зазначає, що після вчинення дорожньо-транспортної події ОСОБА_3 намагався залишити місце події, але рідні постраждалих, які одразу ж прибули на місце події, побачивши ОСОБА_3 , який намагався залишити місце події, попередили його про кримінальну відповідальність у разі залишення місця ДТП, та почали стежити за ним та його діями до прибуття працівників поліції.
Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 про те, що 10 серпня 2015 року близько 18.30 год. на перехресті вулиці Зміївської та в`їзду Жовтня і с. Безлюдівка невідомі особи спричинили тілесні ушкодження, закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, оскільки тілесні ушкодження ОСОБА_3 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 3489-ая від 23 червня 2016 року, отримав з власної необережності в результаті самовільного падіння при дорожньо - транспортній події.
Також слідчий залишив поза увагою висновок судової медичної експертизи № 3640-ая/15 від 11 серпня 2015 року, відповідно до якого у ОСОБА_3 мали місце тілесні ушкодження: садна на руках, тулубі, ногах; синці на шиї, які утворились від ударної травматичної дії тупих твердих предметів, за винятком саден, які утворились за механізмом тертя - ковзання та могли бути отримані протягом доби до моменту огляду і жодним чином не вказує, що судово-медична експертиза № 3489 ая/16 є додатковою і проводилась для отримання відповіді на питання слідчого «чи могли ці тілесні ушкодження утворитись в час та при обставинах на які вказує ОСОБА_3 .?», оскільки експерт вказав на необхідність провести слідчий експеримент за участі ОСОБА_3 .
Крім того слідчий не надав оцінки показанням свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_5 про те, що після ДТП, водію мотоцикла на ім`я ОСОБА_10 , п`ять чи шість чоловіків наносили руками удари по голові, тулубу, і не зазначив чому вказані показання він не взяв до уваги. Також поза увагою слідчого залишились показання свідків в частині того, що свідком ОСОБА_6 вказана подія нанесення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень зафіксована відео камерою мобільного телефону.
Враховуючи, що слідчим не встановлено - наслідком конкретно якої події (падіння з мотоцикла чи спричинення ударів групою осіб) є отримані ОСОБА_3 , тілесні ушкодження, і висновок про відсутність в діянні складу злочину слідчим зроблений без з`ясування усіх обставин, що мають суттєве значення по кримінальному провадженню, суд скасовує постанову слідчого СВ Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 31 серпня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0003115 від 11 серпня 2015 року за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Керуючись ст. 307 КПК України, суд,
у х в а л и в :
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Постанову слідчого Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 31 серпня 2017 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003115 від 11 серпня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України скасувати.
Кримінальне провадження № 0003115 від 11 серпня 2015 року направити до Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1