ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9425/17
провадження № 1-кп/753/758/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002062 від 23.02.2017 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину 2009 року народження, неофіційно працюючого різноробочим, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
22.02.2017 року близько 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на неохоронюваній автомобільній стоянці напроти будинку № 24 по вул. А.Ахматової в м. Києві, побачив автомобіль марки «Nissan Qashqai» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , в салоні якого на лобовому склі знаходився відеореєстратор чорного кольору марки «Garmin Dash Cam 35» та вирішив викрасти його.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих спонукань, підійшов до автомобіля марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , та за допомогою заздалегідь підготовленого інструменту, а саме частини свічки запалювання для автомобіля, розбив праве переднє пасажирське вікно, звідки таємно вкрав майно, а саме: відеореєстратор чорного кольору марки «Garmin Dash Cam 35» вартістю 6400 грн., який належить ОСОБА_6 .. Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на суму 6400 грн..
Крім того, 06.03.2017 року близько 11 год. 45 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на неохоронюваній автомобільній стоянці напроти будинку № 38 по вул. Урлівська в м. Києві, діючи умисно, з метою повторного, таємного викрадення чужого майна, підійшов до автомобіля марки «Honda Civic» сірого кольру, д.н.з. НОМЕР_2 , та за допомогою заздалегідь підготовленого інструменту, а саме частини свічки запалювання для автомобіля, розбив переднє пасажирське вікно, звідки таємно вкрав майно, а саме: відеореєстратор чорного кольору марки «Сam Сamcoroles» вартістю 1278 грн., в якому знаходилася карта пам`яті «Kingston» вартістю 632 грн., який належить ОСОБА_7 .. Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 1910 грн..
Крім того, 11.04.2017 року близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на неохоронюваній автомобільній стоянці напроти будинку № 7 по вул. Ващенка в м. Києві, керуючись раптово виниклим умислом, діючи умисно, з метою повторного, таємного викрадення чужого майна, підійшов до автомобіля марки «Kia Rio» чорного кольру, д.н.з. НОМЕР_3 , та за допомогою заздалегідь підготовленого інструменту, а саме частини свічки запалювання для автомобіля, розбив переднє пасажирське вікно, звідки таємно вкрав майно, а саме: відеореєстратор чорного кольору марки «RS DVR 215 WF» вартістю 3029 грн., який належить ОСОБА_8 .. Після чого, ОСОБА_5 з місця злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на суму 3029 грн..
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 винним себе визнав повністю та суду показав, що справді, за обставин, викладених в мотивувальній частині вироку, він, 22.02.2017 року, розбивши скло в автомобілі «Ніссан», який був припаркований на вул. А.Ахматової в м. Києві, викрав відеореєстратор. 06.03.2017 року на вул. Урлівська, побачивши автомобіль «Хонда цівік» повторно здійснив крадіжку відеореєстратора. 11.04.2017 року побачив відеореєстратор в автомобілі «Кіа Ріо», який також викрав. Майно продавав чи здавав до ломбарду. Пояснив, що речі викрадав, у зв`язку з скрутним матеріальним становищем.
Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції останнього щодо визнання фактичних обставин, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_9 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) та таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, те, що спричинена шкода не відшкодована, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі.
Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який характеризується виключно позитивно, має на утриманні малолітню дитину 2009 року народження, на спеціальних обліках не перебуває, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався.
Як вбачається із заяв, поданих потерпілими, останні просять призначити останньому покарання не пов`язане з позбавленням волі.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень є призначення покарання у виді позбавлення волі фактично в мінімальних межах, встановлених для даного виду покарання.
Приймаючи до уваги всі обставини справи суд при призначенні покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
При цьому, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, конкретних обставин справи, з огляду на особу обвинуваченого, приймаючи до уваги те, що він має постійне місце проживання та реєстрації, наявність по справі обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, відсутність будь-яких претензій з боку потерпілих, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про звільнення його від призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», посилаючись на те, що він має малолітню дитину доньку ОСОБА_10 , 2009 р.н., відносно якої він не позбавлений батьківських прав, злочини у яких він обвинувачується віднесені до категорії злочинів середньої тяжкості, раніше не судимий.
Відповідно до вимог ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Стаття 10 вищевказаного Закону передбачає, що питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах,а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Пунктом «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено можливість звільнення від відбування покарання засуджених за необережні злочини, які не є особливо тяжкими, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні злочинів, які є злочинами середньої тяжкості, є особою, яка не позбавлена батьківських прав щодо своєї малолітньої дитини доньки ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження, якій на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» не виповнилось 18 років.
Обставин, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_5 встановлено не було.

За таких обставин ОСОБА_5 підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році».

Цивільних позов не заявлений.
Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю три роки.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання.

Речові докази:

- відеореєстратор марки «RS DVR 215 WF», який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити у власності останнього;
- диски «CD-R-700 Professijnai» та «Videks» зберігати при матеріалах кримінального провадження Київської місцевої прокуратури № 2.

Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: