Справа № 728/556/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/83/2018
Категорія - 185 Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Секретаря судового засідання ОСОБА_5

За участю учасників судового провадження:

Прокурора ОСОБА_6

Обвинуваченого ОСОБА_7

Захисника ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000807, апеляційною скаргою першого заступника прокурора Чернігівської області на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 30 березня 2016 року

Цим вироком суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Обмачів Бахмацького району Чернігівської області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з неповною середньою освітою, непрацюючий, не одружений, раніше судимий: вироком від 17.08.2011 року за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком в 1 рік; від 22.06.2012 року за ст. 185 ч. 2, ч. 3, ст. 309 ч. 1 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; від 12.12.2012 року за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років 3 місяців 1 дня позбавлення волі; 12.06.2015 року звільнений умовно-достроково.

засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком в 2 роки та зобов`язано відповідно до ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи роботи та періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 1595 грн. 88 коп. витрат за проведення експертизи.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим за ст. 185 ч. 3 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін. Не оспорюючи кваліфікацію дій, доведеність вини обвинуваченого, вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості.

Прокурор вказав, що суд першої інстанції, звільняючи обвинуваченого від відбування покарання, не в повному обсязі врахував обставини вчиненого злочину (форму вини, мотив і мету, спосіб вчинення), тяжкість вчиненого злочину, кількість епізодів злочинної діяльності, наявність двох обтяжуючих покарання обставин рецидиву злочину та вчинення злочину щодо особи похилого віку, невірно оцінив особу винного та його ставлення до вчиненого. Також суд першої інстанції не врахував належним чином і особу обвинуваченого, який з огляду на неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності негативно характеризується, не працює, тобто паразитичний спосіб життя.

В судовому засіданні прокурор підтримав подану апеляційну скаргу.

Обвинувачуваний та його захисник заперечували проти задоволення поданої апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, частково дослідивши докази по кримінальному провадженню, які характеризують обвинувачуваного, дослідивши доводи, які викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_7 в ніч на 22.10.2015 року повторно, з корисливих мотивів, проник на територію господарства ОСОБА_9 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , де через незамкнені двері потрапив до приміщення сараю, звідки умисно скоїв крадіжку 2 качок чорно-білої масті, вагою 3.5 кг кожна, загальною вартістю 420 грн.

В ніч на 11.11.2015 року ОСОБА_7 повторно, з корисливих мотивів, проник на територію господарства ОСОБА_9 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , де за допомогою металевої фомки зірвав з дверей сараю навісний замок, після чого проник в сарай, звідки викрав 1 свиню в`єтнамської породи чорного кольору вагою 12 кг вартістю 780 грн., чим завдав збитків на загальну суму 1200 грн.

В ніч на 23.01.2016 року ОСОБА_7 повторно, проник на територію господарства ОСОБА_10 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , де через незамкнені двері проник до погреба, звідки викрав 1 трилітрову скляну банку із свинячим салом, вагою 3 кг, вартістю 177 грн., 2 однолітрові банки із смородиновим варенням, вагою 1 кг кожна, загальною вартістю 144 грн.; після чого, шляхом відкриття навісного замка за допомогою ключа, який знайшов у схованці на стіні гаража, проник в гараж, звідки викрав велосипедне колесо у зборі, до якого входить камера, шина, обід та 2 зірочки вартістю 500 грн., а також шляхом демонтажу з конструкції токарного станка, який знаходився в гаражі, викрав електромотор до токарного станка МТ63/Т71 потужністю 650 Вт, вартістю 300 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальних збитків на загальну суму 1091 грн.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, при обставинах, наведених у вироку суду повністю підтверджується сукупністю доказів, які досліджені в суді першої інстанції.

В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав повністю. При розгляді кримінального провадження в апеляційній інстанції обвинувачуваний пояснив, що щиро кається та просить не позбавляти його волі.

В суді першої інстанції кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 розглядалось в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України. При цьому суд роз`яснив вимоги вказаної норми закону, а також наслідки щодо неможливості оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог ст. 404 ч 1 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Доведеність вини обвинувачуваного в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється.

Дії обвинувачуваного ОСОБА_7 судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ст. 185 ч. 3 КК України.

Суд першої інстанції, призначив обвинувачуваному покарання із застосуванням ст. 75 КК України у виді позбавлення волі, формально пославшись на ст. 65 КК України.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Обгрутовуючи можливість застосування до ОСОБА_7 ст. 75 КК України суд першої інстанції вказаних вимог недотримався.

Звільняючи обвинуваченого від вібування покарання, суд не в повному обсязі врахував обставини вчиненого злочину, тяжкість вчиненого злочину, кількість епізодів злочинної діяльності, наявність двох обтяжуючих покарання обставин рецидиву злочину, та вчинення злочину щодо особи похилого віку, невірно оцінив особу винного та його ставлення до вчиненого.

Суд не врахував належним чином і особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності негативно характеризується, не працює, не має власних засобів до існування та бажання вести нормальне життя у суспільстві. Кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_7 через нетривалий термін після звільнення з місця позбавлення волі та після відбування терміну умовно-дострокового звільнення.

Вказана негативна характеристика та вчинення кримінальних правопорушень вказує про його суспільну небезпеку та небажання ставати на шлях виправлення, а тому призначене покарання із застосуванням ст. 75 КК України не буде справедливим та достатнім, не сприятиме досягненню мети покарання, визначеної у ст., ст. 50, 65 КК України.

Тому, відповідно до вимог ст. 420 ч.1 п. 2 КПК України вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку знеобхідністю застосування більш суворого покарання.

Керуючись ст., ст. 405, 407, 419, 420 КПК України, колегія суддів-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області задовольнити, вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 30 березня 2016 року відносно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з необхідністю застосування більш суворого покарання.

ОСОБА_7 визнати винним та призначити покарання за ст. 185 ч. 3 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

В іншій частині даний вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили негайно моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4