справа № 399/218/18
провадження № 1-кп/399/42/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Онуфріївка кримінальне провадження №0000118 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта вища, який не працює, не одружений, має на утримання неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення проти власності при наступних обставинах.
12 березня 2018 року близько 19.00 години, ОСОБА_3 , знаходився в приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , разом з господарем будинку ОСОБА_6 , де в шухляді столу, який знаходився в кімнаті прихожої, виявив грошові кошти. В цей час в нього виник умисел та таємне викрадення чужого майна. З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що його є непомітними для господаря будинку, шляхом вільного доступу, таємно викрав 200 грн.. після чого з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на зазначену суму.
13 березня 2018 року близько 12.00 години, ОСОБА_3 знаходився в приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , разом з господарем будинку ОСОБА_6 .. В цей час в нього виник умисел та таємне викрадення грошових коштів, виявлених ним раніше. З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що його є непомітними для господаря будинку, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав 200 грн.. після чого з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю, пояснивши, що дійсно 12 березня 2018 року таємно, викрав 200 грн., належні потерпілому ОСОБА_6 , які знаходились у шухляді столу та 13 березня 2018 року повторно таємно, викрав 200 грн., належні потерпілому ОСОБА_6 , які знаходились у шухляді столу. У вчиненні кримінального правопорушення щиро розкаявся, стверджуючи що більше такого не повториться. Заподіяна потерпілому матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце проведення судового розгляду був повідомлений належним чином. Завчасно надіслав до суду заяву про проведення судового розгляду без його участі. В заяві зазначив, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має. Прохав призначити обвинуваченому покарання у межах санкції норми Кримінального кодексу України.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає за можливе провести судовий розгляд без потерпілого ОСОБА_6 оскільки за його відсутності можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду.

Суд зазначає, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані в судовому засіданні, є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Крім повного визнання вини, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вище вказаних кримінальних правопорушень доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.
Оскільки учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та зібрані докази, надані прокурором на підтвердження винуватості ОСОБА_3 , суд, визнавши недоцільним дослідження всих доказів, які є належні, допустимі, достатні для визнання винним обвинуваченого, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.
При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченим ОСОБА_3 та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено обвинуваченому, учасникам провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_3 таємно викрав чуже майно майно потерпілого ОСОБА_6 , а тому суд кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України; та повторно таємно викрав чуже майно майно потерпілого ОСОБА_6 , а тому суд його дії кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст.10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, в Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року зазначено, що виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує його особу, який є раніше не судимим, не працює, не одружений, має на утриманні неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку в наркологічному кабінету Онуфріївської центральної районної лікарні не перебуває, на обліку в психіатричному кабінеті Онуфріївської центральної районної лікарні не перебуває, вважає себе працездатним, тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає визнання вини, активне сприяння органам досудового розслідування в розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Виходячи із зазначених обставин, відношення обвинуваченого ОСОБА_3 до скоєного, даних про його особу, враховуючи його вік та стан здоров`я, поведінку обвинуваченого, з якої вбачається, що обвинувачений має бажання стати на шлях виправлення, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства та вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк, в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 185 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням передбаченим ст. 75 КК України. Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався, відсутні також підстави і для обрання запобіжного заходу судом.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 КК України, ч.2 ст. 185 КК України, призначивши покарання:
За ч.1 ст.185 КК України 1 (один) рік позбавлення волі.
За ч.2 ст. 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, поклавши на нього відповідно до вимог ч.1 ст.76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.
СУДДЯ: ОСОБА_1