Справа № 451/1851/13-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/856/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційні скарги обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.2 ст.342 КК України, ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Радехівського районного суду Львівської області від 18 травня 2017 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новий Витків Радехівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , місце реєстрації якого: АДРЕСА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :
вищевказаним вироком ОСОБА_6 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.342 КК України та виправдано.
ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину.
На підставі ст.76 КК України покладено на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 3000 (три тисячі) моральної шкоди та 114 гривень 70 копійок судових витрат, всього 3114 (три тисячі сто чотирнадцять) гривень 70 (сімдесят) копійок .
Стягнуто із ОСОБА_9 в користь держави судові витрати в розмірі 114 (сто чотирнадцять) гривень 70 (сімдесят ) копійок.
Як зазначено у вироку,за обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що 20 серпня 2013 року, приблизно о 1 годині 30 хвилин, перебуваючи у приміщенні кафе-бару фізичної особи-підприємця ОСОБА_10 , що в АДРЕСА_2 , поводив себе зухвало, під час конфлікту з ОСОБА_11 , який виник раптово, умисно наніс удар рукою в обличчя останньому. На зауваження присутньої ОСОБА_10 припинити вчинення протиправних дій та залишити приміщення кафе-бару ОСОБА_6 не реагував, з бару виходити категорично відмовлявся, при цьому продовжував виражатися нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_10 . В момент вчинення ОСОБА_6 протиправних дій, в приміщення кафе зайшов ДІМ Радехівського РВ ГУМВС України у Львівській області міліції ОСОБА_9 у форменому одязі працівника міліції, який та виконував службові обов`язки працівників міліції відповідно до ст.10 Закону України «Про міліцію» - «забезпечення безпеки громадян і громадського порядку, припинення у разі виявлення правопорушень, тощо. З метою припинення протиправних дій ОСОБА_6 висловлював останньому законні вимоги залишити приміщення кафе та припинити протиправні дії. На вимоги працівника міліції під час виконання ним службових обов`язків ОСОБА_12 не реагував, почав ображати працівника правоохоронного органу ненормативною лексикою, провокував конфлікт, при цьому застосувавши фізичну силу, штовхнув працівника міліції ОСОБА_9 у груди, шарпнув за формений одяг та наніс йому удар рукою в грудну клітку. Продовжуючи чинити опір працівнику правоохоронного органу, ОСОБА_6 під час супроводу його ДІМ Радехівського РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_9 та ФОП ОСОБА_10 до виходу з приміщення кафе повторно умисно наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_9 , спричинивши тілесні ушкодження у виді рани на слизовій оболонці верхньої губи зліва та один синець в ділянці правого передпліччя, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Вийшовши з приміщення кафе та знаходячись на вулиці перед входом у кафе, ОСОБА_6 продовжував ображати працівника правоохоронного органу ненормативною лексикою та провокувати конфлікт.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, як опір працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків та спричинення легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я потерпілому ОСОБА_9 , у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків.

Не погоджуючись із даним вироком в частині визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, обвинувачений та його адвокат подали апеляційні скарги.

Захисник у своїй апеляційній скарзі, покликаючись на відсутність в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, просить скасувати вирок Радехівського районного суду Львівської області від 18 травня 2017 року в оскаржуваній частині та закрити кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок Радехівського районного суду Львівської області від 18 травня 2017 року в частині визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та закрити кримінальне провадження.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог обвинувачений покликається на те, що він не вчиняв інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України, і умислу на його вчинення у нього не було.

На його переконання, його визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, не тільки за відсутності у мотивувальній частині вироку формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, але й не визнано винним у спричиненні легких тілесних ушкоджень працівнику поліції ОСОБА_9 за такими кваліфікуючими ознаками як за вчинення таких дій умисно та у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, без наявності яких не може наступати кримінальна відповідальність за ч.2 ст.345 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_6 покликається на те, що обвинувальний акт відносно нього не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зокрема такий не містить формулювання обвинувачення відповідно до закону, що потягнуло за собою ухвалення оскаржуваного вироку, в якому також відсутні формулювання обвинувачення, яке судом визнано доведеним, форма вини і мотиви кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника на підтримання поданих апеляційних скарг, прокурора, який вважає рішення суду законним й обґрунтованим, а апеляційні скарги - безпідставними, прослухавши звукозаписи на технічних носіях, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарг, колегія суддів вважає, що такі підлягають до часткового задоволення.
В силу ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

При цьому, формулювання обвинувачення, що визнане судом доведеним, необхідно викладати у ствердній формі, зазначаючи, хто, де, коли, яким способом та з яких мотивів і які дії вчинив, які наслідки від цього настали. При цьому у вироку не вказується, яке обвинувачення було пред`явлено підсудному (чи він обвинувачується) у вчиненні злочину. З викладу пред`явленого обвинувачення потрібно починати лише мотивувальну частину виправдувального вироку.

Зміст мотивувальної частини вироку визначається предметом доказування у кримінальному провадженні, також складом кримінального правопорушення, що інкримінується обвинуваченому і який визнано доведеним (або недоведеним) судом. У цій частині суд обґрунтовує рішення, яке буде викладене ним у резолютивній частині вироку, і воно повинно відповідати резолютивній частині.
Однак, при складанні вироку судом першої інстанції ці вимоги кримінального процесуального закону виконані не були.

Так, виправдовуючи ОСОБА_6 за ч.2 ст.342 КК України і визнаючи його винним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, обґрунтовуючи прийняте рішення у мотивувальній частині вироку, суд першої інстанції не зазначив формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, при цьому, формально вказавши лише пред`явлене органом досудового слідства обвинувачення за ч.2 ст.342 та ч.2 ст.345 КК України. Суд першої інстанції не розмежував яке із інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень визнане судом доведеним, не співставивши при цьому ознак установленого судом злочинного діяння та ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і не сформулювавши висновку про їх відповідність.

Вказане порушення, на думку колегії суддів апеляційного суду, є порушенням вимог п.2 ч.3 ст. 374 КПК України, а відтак істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, а кримінальне провадження - призначенню до нового судового розгляду, оскільки допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними та такими, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Оскільки вирок скасовується з наведених підстав, а провадження направляється на новий судовий розгляд, тому решта доводів апеляційних скарг, зокрема щодо винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, колегією суддів по суті не вирішуються.

Під час нового судового розгляду суду першої інстанції необхідно усунути допущені порушення, вжити заходів до повного, всебічного дослідження усіх обставин кримінального провадження, та дати належну оцінку зібраним доказам, та ухвалити законне й обґрунтоване рішення з викладенням у ньому аналізу доказів і докладних мотивів його прийняття.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 КПК України,

п о с т а н о в и л а:
апеляційні скарги ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 в його інтересах задоволити частково, вирок Радехівського районного суду Львівської області від 18 травня 2017 року відносно ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у цьому ж суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4