Ухвала

17 жовтня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 18 липня 2017 року щодо ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и л а:
зі змісту касаційної скарги прокурора вбачається, що він не погоджується з вказаними судовими рішеннями.

Виходячи з положень ст. 429 КПК України касаційна скарга має відповідати вимогам, визначеним ст. 427 цього Кодексу, відповідно до яких у касаційній скарзі зазначаються: найменування суду касаційної інстанції; прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає касаційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є, судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; перелік матеріалів, які додаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, касаційна скарга прокурора не відповідає наведеним вимогам процесуального закону.
Так, касаційна скарга прокурора ОСОБА_4 не містить належного обґрунтування незаконності оскаржуваної ухвали апеляційного суду постановленої за результатом розгляду апеляційної скарги прокурора на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2017 року щодо ОСОБА_5 та необхідності скасування ухвали на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 412, 419 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 425 КПК України, прокурор входить до кола осіб, які мають право на касаційне оскарження.
При цьому ч. 4 ст. 36 КПК України, якою визначено які саме прокурори мають право на подання касаційної скарги, передбачено, що таке право мають незалежно від їх участі у кримінальному провадженні службові особи органів прокуратури вищого рівня: Генеральний прокурор України, його перший заступник та заступники, керівник регіональної прокуратури, його перший заступник та заступники.

Тобто виходячи з положень наведених норм процесуального закону право на подачу касаційної скарги зі сторони обвинувачення має прокурор, який був учасником судового провадження, та службові особи органів прокуратури вищого рівня.

Разом з тим, прокурор ОСОБА_4 , який звернувся з касаційною скаргою не надав документів з яких вбачалося, що він був учасником судового провадження щодо ОСОБА_5 або є службовою особою органів прокуратури вищого рівня.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
касаційну скаргу прокурора військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 18 липня 2017 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог суду касаційну скарги йому буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ ОСОБА_1 __________________ ОСОБА_2 ________________ ОСОБА_3