АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2046/17 Справа № 209/4888/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпрі матеріали за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, не працює, одружений, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

1) 03 березня 1998 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст.ст. ст. 140 ч .2, 140 ч. 3, 17, 140 ч. 3, 145 ч. 1, 42 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 02.09.1998 року з Жовтоводської ВК №26 згідно ЗУ «Про амністію»;

2) 27 липня 1999 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 20 червня 2001 року умовно-достроково на 11 місяців 21 день;

3) 27 лютого 2003 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, згідно ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий термін 2 місяці 9 днів по вироку Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27.07.1999 року, до відбуття визначено 7 років 2 місяці 9 днів позбавлення волі, звільнився 28 лютого 2009 року з Солонянської ВК №21 по відбуттю строку покарання;

4) 10 серпня 2010 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 03.01.2015 року з Солонянської ВК №21 по відбуттю строку покарання;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 2631 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, який має професіонально-технічну освіту, не одружений, не працює, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , судимий:

1) 01 вересня 2003 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, 70 КК України на 3 роки позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений з іспитовим терміном строком на 2 роки, згідно постанови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська відмінено іспитовий термін, з направленням до відбуття покарання на 3 роки позбавлення волі;

2) 04 серпня 2004 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий термін покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 вересня 2003 року і остаточно призначено покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 05 січня 2007 року умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 6 днів;

3) 04 серпня 2005 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначене покарання поглинуте покаранням призначеним вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 04 серпня 2004 року та остаточно визначено покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 05 січня 2007 року умовно-достроково на1 рік 1 місяць 6 днів;

4) 18 лютого 2008 року Петриківським районним судом за ч. 1 ст. 263, 69 КК України до 1 року позбавлення волі, згідно ч. 1 ст.70 КК України частково приєднано невідбутий термін 2 місяці по вироку Заводського районного суду від 04 серпня 2005 року та остаточно призначено покарання 1 рік 2 місяці позбавлення волі, звільнений 14 серпня 2008 року по відбуттю покарання;

5) 27 січня 2010 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу у розмірі 850 грн. в дохід держави;

6) 13 січня 2011 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 21 вересня 2012 року умовно-достроково на 10 місяців 8 днів;

7) 06 листопада 2013 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано покарання строком 1 день позбавлення волі призначене за вироком Петриківського районного суду м. Дніпропетровської області та остаточно призначено покарання 1 рік 1 день позбавлення волі, звільнений 20 березня 2015 року по відбуттю строку покарання;

8) 22.10.2015 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

9) 22.03.2016 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

10) 18.11.2016 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0001903, 0001934, 0002109, 0002024, -

встановила:

Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 18 квітня 2017 року ОСОБА_9 та ОСОБА_8 визнано винними у тому, що ОСОБА_9 , наприкінці червня 2015 року, приблизно о 02 годині 30 хвилин, знаходячись в приміщенні МЧП "Топаз" за адресою бул. Героїв, буд. 1 «А» у м. Дніпродзержинську, зі столу, викрав мобільний телефон вартістю 800 гривень, що належав ОСОБА_10 , завдавши останньому майнову шкоду на вказану суму.

Приблизно в середині серпня 2015 року, у проміжок часу з 10 год. до 13 год., ОСОБА_9 , знаходячись біля кіоску «Фламінго» по бул. Будівельників у м. Дніпродзержинську, викрав зі столу мобільний телефон, що належав. ОСОБА_11 . Але в цей час він був помічений потерпілою, яка схопила останнього, утримуючи викрадений телефон. Однак, той вирвався та з місця злочину зник, завдавши потерпілій шкоду на суму 350 гривень.

19 серпня 2015 року приблизно об 11 годині ОСОБА_9 , знаходячись біля магазину "Ромашка" по пр. Металургів, 54 в м. Дніпродзержинську, з кишені дитячої коляски, викрав мобільний телефон, гаманець з грошима та банківською карткою КБ «ПриватБанк», що належали ОСОБА_12 , завдавши останній майнову шкоду на загальну суму 730 гривень.

Наприкінці вересня 2015 року, в денний час, ОСОБА_9 , перебував біля торгового кіоску, розташованого по пр. Металургів у м. Дніпродзержинську, через незачинене торгове віконце, викрав мобільний телефон вартістю 400 гривень, що належав гр. ОСОБА_13 , завдавши їй майнову шкоду на вказану суму. Заволодівши викраденим майном ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник.

В кінці вересня місяця 2015 року в обідній час ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , знаходячись в кв. АДРЕСА_3 , обманюючи ОСОБА_14 , переконали її в необхідності передати їм газову плиту, не маючи наміру повертати її. Заволодівши таким чином газовою плитою, вартістю 1100 грн., ОСОБА_9 і ОСОБА_8 з місця злочину зникли, заподіявши ОСОБА_14 матеріальний збиток на вказану суму 1100 грн.

08 жовтня 2015 року приблизно о 16 годин 40 хвилин ОСОБА_9 перебував у лісосмузі навпроти 3-го мікрорайону Лівобережної частини міста Дніпродзержинська, де без передбаченого законом дозволу, з підручних засобів, виготовив предмет у вигляді дерев`яної рукоятки, до якої проволокою та ізолентою прикріплена металева трубка (самопал), який є вогнепальною зброєю-гладкоствольним, одноствольним дульнозарядним пістолетом із ґнотовим запаленням, виготовленим саморобним способом і придатний до проведення пострілів.

Крім того, в цей же день приблизно о 17 годині ОСОБА_9 , направляючись додому та проходячи повз буд. АДРЕСА_4 , був затриманий працівниками міліції, які в ході його особистого огляду, всередині рукава спортивної кофти, виявили та вилучили предмет, який є вогнепальною зброєю-гладкоствольним, одноствольним, дульнозарядним пістолетом із ґнотовим запаленням, виготовленим саморобним способом і придатний до проведення пострілів, який ОСОБА_9 носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

30 жовтня 2015 року приблизно о 16 годині ОСОБА_9 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 , з кімнати матері ОСОБА_15 викрав належний їй телевізор вартістю 700 гривень, завдавши їй майнову шкоду на вказану суму. Заволодівши викраденим майном ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник.

30 жовтня 2015 року приблизно о 23.30 годин гр. ОСОБА_9 , перебуваючи біля буд. 28 по бул. Будівельників у Дніпродзержинську, відкрито викрав жіночу сумку, в якій знаходилися мобільний телефон та грошові кошти в сумі 70 гривень, що належали ОСОБА_16 , завдавши їй матеріальний збиток на загальну суму 369,40 гривень.

02 листопада 2015 року приблизно о 14 годині ОСОБА_9 , знаходячись в кв. АДРЕСА_5 викрав мультиварку, що належала ОСОБА_17 , вартістю 875 гривень. Заволодівши викраденим майном ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник.

10 листопада 2015 року у денний час ОСОБА_9 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_6 , з бару серванта викрав 20 пляшок горілки, що належали гр. ОСОБА_18 , загальною вартістю 1 109, 40 гривень, та з викраденим майном, з місця вчинення злочину зник.

11 листопада 2015 року у період часу з 00.00 год. до 08.00 години ОСОБА_9 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_7 , викрав мобільний телефон марки, що належав ОСОБА_19 , вартістю 150 гривень. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник.

14 листопада 2015 року приблизно о 10.30 годині ОСОБА_9 , знаходячись за місцем свого мешкання викрав пральну машинку, що належала його матері ОСОБА_15 , вартістю 5 250 гривень. Заволодівши викраденим майном ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник.

Повторно, 14 листопада 2015 року у денний час, ОСОБА_9 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_6 , викрав пилосос, що належав ОСОБА_18 , вартістю 750 гривень. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник.

У період часу з 20 жовтня 2015 року до 30 листопада 2015 року ОСОБА_9 , знаходячись на мостовому переході через дренажний канал в лівобережній частини м. Дніпродзержинська, викрав обігрівач саморобний, що належав мостозагону № 12 ВАТ «Мостобуд», вартістю 953,45 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник.

Вказаним вироком

ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 2631 КК України та призначено йому покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки,

-за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки,

-за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 роки,

-за ч. 3 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 роки,

-за ч .1 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 рік,

-за ч. 1 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки,

-за ч. 1 ст. 2631 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з дня його затримання, тобто з 24 листопада 2015 року.

Відповідно ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_9 в строк відбування покарання його попереднє ув`язнення з 24 листопада 2015 року по день ухвалення вироку - 18 квітня 2017 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили продовжено застосування щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначено йому покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, ухвалено призначене за цим вироком покарання поглинути більш суворим покаранням у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців позбавлення волі призначеним ОСОБА_8 за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2016 року, остаточно визначивши йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з 04 грудня 2015 року.

Відповідно ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк відбування покарання його попереднє ув`язнення з 04 грудня 2015 року по день ухвалення вироку - 18 квітня 2017 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Обрано ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та застосовано його до дня набрання вироком законної сили.

Задоволено цивільний позов ОСОБА_14 та стягнуто солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на її користь 700,00 грн. на відшкодування завданої злочином майнової шкоди.

Задоволено цивільний позов ОСОБА_12 , стягнуто ОСОБА_9 на її користь ОСОБА_20 600 грн. на відшкодування завданої злочином майнової шкоди.

Задоволено цивільний позов ОСОБА_17 , стягнуто з ОСОБА_9 на його користь 700 грн. на відшкодування завданої злочином майнової шкоди.

Задоволено цивільний позов ОСОБА_10 , стягнуто з ОСОБА_9 на його користь 500 грн. на відшкодування завданої злочином майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта в сумі 1076,04 грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта в сумі 75 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Обвинувачений ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі просить вирок змінити в частині стягнення цивільного позову потерпілої ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні не підтримала свій позов, заявлений на досудовому розслідуванні, та просила суд не задовольняти його. Також просить перерахувати йому строк попереднього ув`язнення, згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України, до набрання вироком законної сили.

Обвинувачений ОСОБА_8 просить пом`якшити йому строк покарання, взявши до уваги всі обставини, що пом`якшують його вину, а саме щире каяття, співпрацю з органами досудового розслідування.

Захисник та потерпілі в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційні скарги обвинувачених за їх відсутності, відповідно до вимог ст. 405 КПК.

Під час апеляційного розгляду обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 підтримали свої апеляційні скарги, просили їх задовольнити в повному обсязі. Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 просив суд апеляційної інстанції зарахувати йому строк попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню в строк відбування покарання згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

Прокурор заперечувала проти задоволення поданих апеляційних скарг, просила залишити їх без задоволення, а вирок суду без зміни.

В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Виходячи із положень ст. 404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданих апеляційних скарг.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані в повному обсязі.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 2631 КК України, а ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 190 КК України - вірна та ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.

Як убачається з вироку, при обранні обвинуваченому ОСОБА_9 виду та міри покарання, суд першої інстанції враховував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які згідно вимог ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких, дані про особу ОСОБА_7 , який раніше судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом психічні поведінкові розлади в результаті вживання опіатів та каннабіноїдів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , судом було враховано тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, обставини його вчинення, дані про особу ОСОБА_8 , який раніше судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом психічні поведінкові розлади в результаті вживання опіатів, синдром залежності.

Судом враховано обставини, що пом`якшують покарання обвинувачених їх каяття у вчиненому злочині, сприяння розкриттю злочинів та встановленню істини у справі судом, готовність відшкодувати завдані збитки; та наявність обставини, що обтяжує їх покарання рецидив злочинів.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що обвинуваченому ОСОБА_9 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, а обвинуваченому ОСОБА_8 у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим та відповідає вимогам ст.ст. 65 67 КК України, а призначене судом першої покарання у відповідності до ст. 50 КК України є необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та для запобігання вчиненню ними нових злочинів.

Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та зміни вироку в частині призначення покарання через його суворість.

Не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 щодо незаконності вироку в частині стягнення з нього матеріальної шкоди, спричиненої потерпілій ОСОБА_12 .

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування потерпіла ОСОБА_12 заявила цивільний позов про відшкодування їй матеріальної шкоди, спричиненої злочином, в розмірі 600 гривень (т. 7 а.с. 42).

В судовому засіданні, яке відбулося 23 березня 2017 року, потерпіла ОСОБА_21 заявлений цивільний позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

За таких обставин, колегія суддів не вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , що потерпіла не підтримала свій позов в судовому засіданні.

Виходячи з наведеного, підстав для задоволення апеляційних скарг обвинувачених або зміни вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_8 колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_8 - без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, згідно змін, внесених Законом України від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», зарахувати ОСОБА_9 та ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі починаючи з 18 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року включно.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4