Справа № 214/7059/17
1-кп/214/339/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження №0002631 від 04.11.2017 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходяться матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

До суду надійшло письмове клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт з 20-00 год до 07-00 год. за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 . Клопотання обґрунтовано тим, що відсутні ризики передбачені ст. 177 КПК України. Вважає, що на цей час існує лише одна підстава для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою тяжкість обвинувачення, оскільки злочин, покарання за яке передбачено ст. 186 КК України є тяжкими злочинами. Однак, вказане обвинувачення є необґрунтованим. Інші ризики, передбачені ст. 177 КПК України відносно ОСОБА_5 відсутні. В зв`язку з цим, вважає за можливе пом`якшити запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт за місцем його реєстрації. До клопотання надала заяву матері обвинуваченого ОСОБА_6 про згоду на проживання із нею на її житловій площі, копію її паспорту та ордеру, виданого на її ім`я з сім`єю, що складається із чотирьох осіб, на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 .

Захисник ОСОБА_4 підтримала своє клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника.
В судовому засіданні прокурор заперечувала проти зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки він не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Вважала, що слід продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою ще на 60 діб з метою запобігання спробам переховуватися від суду, вчиненню обвинуваченим нового кримінального правопорушення, уникнути впливу на потерпілу. Врахувати те, що ОСОБА_5 офіційно не працює, а відтак не має законних, належних та достатніх засобів для існування, не одружений та не має тісних соціальних зв`язків. Маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за скоєння умисних злочинів, на шлях виправлення не став та продовжує злочинну діяльність. Так, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, тому є підстави вважати, що обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність далі. Крім того, зауважила, що потерпіла боїться за своє життя та життя своєї доньки, тому що обвинувачений двічі проникав у її житло, про що говорила раніше у судовому засіданні. Отже, прокурор вважає, що ризики продовжують існувати, тому просила задовольнити її клопотання та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , а клопотання захисника просила відхилити.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення даного клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив відмовити прокурору у її клопотанні. Просив суд змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, під час якого зобов`язувався перебувати за місцем проживання своєї матері, де вона живе з племінником 2000 чи 2003 року народження, батьки якого на заробітках закордоном.
Розглядаючи питання про запобіжний захід, який був обраний обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, суд виходить з того, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.Такий запобіжний захід не може продовжуватись за відсутності обставин, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Також, суд приймає до уваги, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України», при вирішенні питання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

На думку суду, подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою є виправданим, а підстави для заміни цього запобіжного заходу менш обтяжливим відсутні. Суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років. Обвинувачений не працює, відтак не має законних, належних та достатніх засобів для існування, не одружений, а тому не має тісних соціальних зв`язків. Раніше судимий, останній раз 06.04.2009 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 153, з урахуванням ст. ст. 70, 71 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнився 13.05.2014 умовно-достроково на 2 роки 4 місяці 9 днів. При цьому ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного корисного тяжкого злочину, який згідно обвинувального акту він вчинив вночі з 26.10.2017 на 27.10.2017, тобто маючи непогашену у встановленому законом порядку судимість. У зв`язку з чим є підстави вважати, що обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність, переховуватись від суду, впливати на потрепілу, свідків. Суд також враховує, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , складається з двох епізодів. Кожний з яких вчинений останнім щодо однієї і тієї ж потерплої в короткий проміжок часу, з проникненням до її житла.

Суд не приймає доводів захисника про хворобливий стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки останньою не надано доказів, що обвинувачений ОСОБА_5 має захворювання, з якими не може утримуватися в умовах СІЗО.

Розглядаючи можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи наведене, вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не зможуть запобігти ризикам у даному кримінальному провадженні.

З огляду на вказане та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, виходячи з усіх обставин провадження, вважає, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу вигляді тримання під вартою на більш м`який.

Таким чином, суд вважає, що прокурор довела наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому приходить до висновку, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 ще на 60 діб, підлягає задоволенню, а клопотання захисника підлягає залишенню без задоволення, оскільки продовжують існувати ризики передбачені ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 315-317, 331, 369, 372, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 на домашній арешт.

Строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити на два місяці, тобто строком до 04 травня 2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1