АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/4156/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 31 липня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 500 розмірів прожиткових мінімумів для осіб працездатного віку, що становить 800 000 (вісімсот тисяч) гривень щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Якимівка Якимівського району Запорізької області, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою обґрунтовується тим, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а також з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного та дійшов висновку про недостатність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подала в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість та невмотивованість ухвали слідчого судді, просить дослідити докази, додані до клопотання, ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Свої апеляційні вимоги захисник обґрунтовує тим, що матеріали, додані стороною обвинувачення до клопотання про застосування запобіжного заходу, не обґрунтовують наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема з наданих до суду матеріалів не вбачається, що ОСОБА_8 може вплинути на свідків з метою зміни останніми показань або відмови від наданих показань, знищити або спотворити докази, збір яких досудовим розслідуванням не завершено та переховуватися від органу досудового розслідування. Також стороною обвинувачення не надано до суду даних, які свідчили б про існування ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, зокрема наявність рідних чи близьких осіб за межами України чи на її окупованих територіях, наявність закордонного паспорту, відкритої візи тощо.
Також на думку апелянта, слідчим суддею в порушення міжнародно-правових норм застосовано розмір застави, що є завідомо непомірним для підозрюваного та його близьких осіб.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Дніпровським управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0010623 від 29.07.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
29.07.2017 року ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину.
29.07.2017 року у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК України ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
31.07.2017 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 за погодженням із прокурором у прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 звернувся до Дніпровського районного суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
31.07.2017 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва клопотання слідчого було задоволено.
Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч доводів захисника, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, який не має стійких соціальних зв`язків та усвідомлений про міру покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення. Наявність вказаного ризику підтверджується тим, що в ході проведення обшуку автомобіля Ауді А4 д.н.з. НОМЕР_1 з барсетки, що належить ОСОБА_8 було вилучено документи, що належать особі, яка перебуває в статусі потерпілого в рамках кримінальних проваджень, внесених слідчим відділом Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України. Також підозрюваний може впливати на свідків та інших підозрюваних, зокрема ОСОБА_11 та іншу невстановлену особу, яка на даний час переховується від органів досудового розслідування шляхом схиляння їх для надання неправдивих показів, та вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки не має стабільного джерела прибутку, офіційно не працює та свої матеріальні потреби намагається задовольнити злочинним шляхом.

Таким чином твердження апелянта, що матеріали, додані стороною обвинувачення до клопотання не обґрунтовують наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, не відповідають дійсності.

В сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону колегія суддів також враховує дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , у тому числі його стан здоров`я, характеристики з місця навчання, відсутність постійного місця роботи та постійного місця проживання у м. Києві, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які захисник посилається в апеляційній скарзі.

Приймаючи до уваги вказані обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання слідчого, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

Що стосується доводів захисника про непомірність розміру застави майновому стану підозрюваного, колегія суддів враховує положення ст. 182 КПК України та практику Європейського суду з прав людини згідно яких уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Таким чином, беручи до уваги наявність вищезазначених ризиків, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку, що достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного у даному кримінальному провадженні є застава в розмірі 500 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 800 000 грн.

За таких обставин, доводи захисника щодо незаконності, необґрунтованості та невмотивованості судового рішення є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 31 липня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 500 розмірів прожиткових мінімумів для осіб працездатного віку, що становить 800 000 (вісімсот тисяч) гривень щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4