Справа № 212/7931/16-к
У Х В А Л А

16 листопада 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , захисників: обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, питання доцільності тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002782 від 01.09.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України та ОСОБА_6 ч. 3 ст. 186 КК України,-

встановив:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на розгляді знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосований запобіжний захід - тримання під вартою, останній день тримання під вартою до 23.11.2017 р.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати 60 днів, при цьому враховує, що в разі продовження тримання під вартою попередня ухвала втрачає свою силу.
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Одночасно суд враховує, що пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, слідчому судді, суду при розгляді відповідного питання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування застави), у багатьох випадках навіть не розглядалася.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Прокурор у судовому засіданні вважав доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу .

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти клопотання прокурора, вважають його необґрунтованим, просять обрати більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 просили вирішити дане питання на розсуд суду.

Вивчивши матеріали клопотання прокурора, заслухавши думку учасників процесу і оцінивши в сукупності всі обставини відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд приймає до уваги, що обвинувачений обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який чинним кримінальним законодавством України передбачається призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, при цьому зберігаються ризики, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу, в тому числі вчинення нових злочинів, при цьому обвинувачений не працює та не має засобів до існування, відсутність міцних соціальних зв`язків, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків не має, незаконний вплив потерпілого, який не допитаний судом.

Враховуючи відсутність достатніх відомостей про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання у відношенні ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає за доцільне продовжити тримання обвинуваченого під вартою.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінуються, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.

Крім того, виходячи з цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, з урахуванням часу, необхідного для вирішення процесуальних питань, пов`язаних з рухом кримінального провадження та здійснення судового провадження у відповідності до вимог КПК України, суд вважає за неможливе призначення судового засідання у строк до завершення терміну тримання під вартою - до 23.11.2017 року, у зв`язку з чим дію обраного запобіжного заходу слід продовжити на строк, що не перевищує 60 днів, а саме з 16 листопада 2017 року до 14 січня 2018 року, включно.

Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 176-178, 182,183, 372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України - до 14 січня 2018 року включно.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1