Справа № 442/5937/17
Провадження № 1-кп/442/363/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001322 від 08.07.2017 року відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дрогобич Львівської області, українця, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 07.07.2017 приблизно о 20 год. 00 хв., знаходячись на ґрунтовій дорозі по вул. Івана Франка в с. Добрівляни Дрогобицького району Львівської області, неподалік будинку №45, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи умисно, з особливою зухвалістю, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки, підбіг ззаду до ОСОБА_5 , безпричинно взяв її рукою за волосся та штовхнувши, повалив на землю, після чого наніс потерпілій кілька ударів руками по лиці, голові та тілу, в результаті чого спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, які згідно висновку експерта №330 від 11 липня 2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я та синців в ділянці очниці зліва, на внутрішній поверхні у верхній третині лівого передпліччя, на зовнішній поверхні в середній третині лівого стегна, які згідно висновку експерта №330 від 11 липня 2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, суду пояснив, що не може пояснити обставин події, яка сталась 07.07.2017 року, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння. Частково відшкодував шкоду, завдану потерпілій, однак з цивільним позовом не погоджується, оскільки ніде не працює і не має змоги оплатити моральну шкоду, завдану потерпілій. У вчиненому розкаюється, просить суворо його не карати.

Незважаючи на визнання своєї винності обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами, а саме:

-показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що 07.07.2017 року вона поверталась додому від будинку сестри. По дорозі їй необхідно було пройти повз хащі та свої городи. Коли вона знаходилась на середині стежки, то ззаді до неї підбіг ОСОБА_4 , який схопив її за волосся та повалив на землю. Вона спробувала піднятись, однак останній почав наносити їй тілесні ушкодження по різних ділянках тіла. Вона почала кликати на допомогу свою доньку ОСОБА_6 , яка в цей час разом з онукою обривали смородину. В цей час обвинувачений почав її душити та погрожувати фізичною розправою. Вона намагалась звільнитись. Їй на допомогу прийшла онука, яка почула її крик про допомогу. Вважає, що діями обвинуваченого їй спричинено моральну шкоду, яку оцінює в 15000 грн., оскільки після пережитого її здоров`я погіршилось, її турбують головні болі, порушився сон, внаслідок психологічного стресу відчуває постійну тривогу. Крім цього, її внучка рятівниця потребує кваліфікованого психолога, оскільки отримала сильні душевні страждання;

-показаннями свідка ОСОБА_7 , яка суду пояснила, що 07.07.2017 року приїхала до матері разом з донькою і близько 20.00 год. обривали смородину. Зі сторони хащів почули крик. Їй було незрозуміло що сталось, і вона послала свою доньку, щоб вона подивилась. Через декілька хвилин донька передзвонила їй і повідомила, що на бабцю напав чоловік. Вона прибігла на допомогу і побачила ОСОБА_4 . Їй невідомий мотив обвинуваченого, останній зі слів матері намагався вбити її.

-Показаннями свідка ОСОБА_8 , яка суду пояснила, що 07.07.2017 року разом з мамою обривали смородину у своєї бабусі в с.Добрівляни. Близько 20.00 год. зі сторони хащів почули крик і мати послала її подивитись, що сталось. Коли вона прийшла, то побачила, що ОСОБА_4 повалив її бабцю на землю і душив її. Вона накинулась на нього і відштовхнула його. Потім подзвонила мамі і повідомила про все. Коли прибігла мама, викликали поліцію.

-Письмовими доказами матеріалами кримінального провадження:

-даними висновку експерта №330 від 11.07.2017 року, згідно якого у ОСОБА_5 мались наступні тілесні ушкодження: черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я та синців в ділянці очниці зліва, на внутрішній поверхні у верхній третині лівого передпліччя, на зовнішній поверхні в середній третині лівого стегна, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень

-даними протоколу слідчого експерименту від 08.07.2017 року проведеного з участю потерпілої ОСОБА_5 , під час якого відтворено обставини події, яка мала місце 07.07.2017 року

-даними протоколу слідчого експерименту від 08.07.2017 року проведеного з участю свідка ОСОБА_9 , під час якого відтворено обставини події, яка мала місце 07.07.2017 року

Отже, сукупністю даних досудового та судового слідства, котрі співпадають між собою та об`єктивно доповнюють одні одних, стверджено винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 296 КК України, оскільки він грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Разом з тим, загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" (далі - Суд) передбачено, що "при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права".

У справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що "досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним". У справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд указав, що "для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистого надмірного тягаря для особи".

В даній справі, суд, призначаючи покарання обвинуваченому, при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї винуватості, каяття та активне сприяння розкриттю злочину, наявність неповнолітньої дитини, часткове відшкодування шкоди потерпілій.

Також суд ураховує те, що обвинувачений усвідомлює про настання наслідків, які завдані кримінальними правопорушеннями.

Обставиною, що обтяжує покарання є скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, а також обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, аналізу особи винного як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, встановлених судом конкретних обставин події, оцінки поведінки обвинуваченого після вчинення злочину, що позитивно характеризує його особу, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.296 КК України.

Разом з тим, виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе при застосуванні покарання у виді обмеження волі із звільненням від відбування основного покарання з випробовуванням на підставі ст. 75, ч. 1 ст. 76 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 щодо відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Разом з тим, відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою розуміється втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, завданих особі незаконними діями або бездіяльністю. Крім цього, обов`язковою підставою для деліктної відповідальності за завдання моральної шкоди є встановлення причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою особи.

Таким чином, суд приходить до переконання, що потерпілій ОСОБА_5 діями обвинуваченого заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в тому, що її життя змінило свою звичайну наповненість звичними подіями на інші, небажані для неї обставини, враження, проблеми, чим їй заподіяно нервового напруження, роздратування, а тому з обвинуваченого слід стягнути 5000 грн. моральної шкоди, враховуючи вимоги розумності та справедливості.

Запобіжний захід не обирався, а тому підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу не має.

Керуючись ст.ст.374, 376 КПК України, суд -

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК та призначити йому покарання 4 (чотири) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням на 3 (три) роки, зобов`язавши в силу п.2 ч.2 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та в силу п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації..

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 5000 грн. моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1