ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 214/7999/15-к
Провадження № 1-кп/210/96/17

"25" жовтня 2017 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
з участю захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
з участю обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000013, внесеного до ЄРДР 04.06.2015 року за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, освіта вища, одружений, працює генеральним директором ТОВ «Промисловий ремонт», не судимий, прож. АДРЕСА_1
у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України,
В С Т А Н О В И В :
В провадження Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні 0000013, внесеного до ЄРДР 04 червня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України згідно якого ОСОБА_8 , «…», будучи службовою особою вчинив злочин проти правосуддя при наступних обставинах. «…». Бездіяльність ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфікована за ч. 2 ст. 382 Кримінального кодексу України, а саме як: «умисне невиконання службовою особою рішення суду, що набрало законної сили» (Т.1, а.с. 4).
В ході підготовчого судового засідання обвинуваченим ОСОБА_8 заявлено клопотання про повернення обвинувального акту, так як ані слідчим, ані прокурором особисто ОСОБА_8 не було вручене повідомлення про підозру від 06.07.2015 року, що протирічить нормам діючого КПК України, висновку науково правової експертизи Інституту держави та права ім.. В.М.Корецького НАН України, Національного юридичного університету імені Я.Мудрого, а тому його статус не змінився на статус підозрюваного і він такого статусу в кримінальному провадженні № 0000013 від 04.06.2015 року. Крім того, відносно нього складено обвинувальний акт як відносно особи, яка не набула процесуального статусу підозрюваного та обвинуваченого в порядку, передбаченому нормами КПК України.
Також, в обвинувальному акті відсутні всі відомості, передбачені п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, а тому не пред`явлення належного обвинувачення є істотним порушенням КПК Україїни, що обмежую його в праві на захист і порушує п.3 ст. 6 Конвенції.
Крім того, в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України під час підготовчого судового засідання обвинуваченим подано скарги на дії слідчого/прокурора, а саме:
-про визнання дій старшого прокурора Прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_4 , старшого слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , що виразилися в порушенні його права на захист та визнати матеріали кримінального провадження № 0000013 від 04.06.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України - недопустимими доказами по справі (Т. 7 а.с.101-104);
- про визнання дій прокурора ОСОБА_5 та старшого прокурора ОСОБА_11 щодо збирання та приєднання до матеріалів кримінального провадження № 0000013 Листа Начальника Саксаганського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_12 від 03.06.2015 року за № 08-4019145 незаконними та визнання документів, які були зібрані на підставі запиту прокурора прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу від 02.06.2015 року № 53-1647 вих.15, недопустимими доказами (Т. 7 а.с.136-142);
- про визнання дій старшого слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , прокурора ОСОБА_5 , старшого прокурора ОСОБА_11 та прокурора ОСОБА_3 , що виразились у порушенні порядку проведення тимчасового доступу до речей і документів ТОВ «ПРОМРЕМОНТ» та вилучення їх копій до СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області для приєднання їх до кримінального провадження № 0000013, а також у приєднанні їх до кримінального провадження, незаконними; та визнання документів, які були отримані (зібрані) за результатами тимчасового доступу до речей і документів ТОВ «ПРОМРЕМОНТ» відповідно до Протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 23.06.2015 року та приєднані до матеріалів кримінального провадження № 0000013, недопустимими доказами (Т. 7 а.с.164-170.);
- про визнання дій старшого слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , старшого прокурора прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_4 незаконними, що виразились у порушенні права на захист, а саме не відкриття ОСОБА_8 та зобов`язання прокурора прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_4 вчинити певну дію щодо нагляду за дотриманням слідчим ОСОБА_10 законності щодо виконання вимог ст.. 290 КПК України, усунути недоліки обвинувального акта., щодо видачі доручення про привід на 15.07.2015 року для допиту як підозрюваного без реєстрації в канцелярії, визнати докази за результатами виконання вказаного доручення недопустимими доказами, зобов`язати відновити право на захист ( т.7 а.с.176-204)
- про визнання дій старшого слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_10 та прокурора ОСОБА_5 , старшого прокурора ОСОБА_11 щодо витребування інформації про стан його здоров`я з Криворізького наркологічного та психоневрологічного диспансерів, з Управління ІАЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області такими, що порушують ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право на повагу до приватного і сімейного життя, - незаконними та визнання документів, які були зібрані на підставі Листів № 31/8-11243 від 25.06.2015 року недопустимими доказами (Т. 7, а.с. 205-212);
- про визнання дій старшого слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_10 та групи прокурорів у складі: ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_3 щодо прийняття ними рішення про проведення 26.08.2015 р., 28.08.2015 р., та 31.08.2015 р. слідчих дій, у вигляду допиту ОСОБА_8 у якості підозрюваного - незаконними та зобов`язати усунути вказані порушення (Т. 7 а.с. 218-221);
- про визнання дій слідчого ОСОБА_10 , групи прокурорів (у складі: ОСОБА_5 та ОСОБА_11 ), групи прокурорів (у складі: ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_3 ), групи прокурорів (у складі: ОСОБА_4 , ОСОБА_13 ), щодо порушення права на захист, яке виразились у не роз`ясненні ОСОБА_8 прав гарантованих КПК та Конституцією України, - незаконними, зобов`язати відновити право на захист (Т. 1 а.с.230-233);
- про визнання дій групи прокурорів у складі: прокурора ОСОБА_5 , старшого прокурора ОСОБА_11 , прокурора ОСОБА_3 щодо зупинення досудового розслідування з 15.09.2015 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 04.06.2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України та винесену за результатами вчинення дій Постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного від 15.09.2015 року, незаконними; та визнання дій цієї ж групи прокурорів щодо оголошення ОСОБА_8 у розшук з 15.09.2015 року та винесену за результатами вчинення дій Постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного від 15.09.2015 року, незаконними (Т. 7 а.с. 234-241);
Крім того скарги про визнання дій незаконними та скасування постанов про визначення групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні від 05.06.2015 р., про визначення підслідності, від 04.06.2015 р.,про визначення групи прокурорів від 10.07.2015 р., зобов`язати прокурора ОСОБА_4 вчинити певну дію по нагляду за дотриманням законності ( т. 8 а.с.1-116)
Також, в порядку ч. 3 ст. 309 КПК України під час підготовчого судового засідання обвинуваченим подано заперечення на ухвали слідчих суддів Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу, а саме:
- визнати результати розгляду Клопотання від 13.10.2015 року старшого слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВСУ в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене 13.10.2015 року старшим прокурором прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_4 , про встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами та винесену за результатами його розгляду Ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_14 від 16.10.2015 року у справі №214/7689/15-к, провадження № 1-кс/214/915/15 незаконними та визнати докази, які були зібрані за результатами виконання Ухвали слідчого судді Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу ОСОБА_14 від 16.10.2015 року у справі №214/7689/15-к, провадження № 1-кс/214/915/15, недопустимими доказами (Т. 8 а.с.117-122);
- визнати результати розгляду Клопотання від 27.08.2015 року прокурора прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_5 про здійснення приводу підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час досудового розслідування, та винесену за результатами його розгляду Ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_15 від 27.08.2015 року, справа № 214/6644/15-к, провадження № 1-кс/214/756/15, - незаконними; визнати докази, які були зібрані за результатами виконання Ухвали слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_15 від 27.08.2015 року, справа № 214/6644/15-к, провадження № 1-кс/214/756/15, про надання дозволу на здійснення приводу підозрюваного ОСОБА_8 до прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу для допиту в якості підозрюваного, - недопустимими; визнати порушення п.1 ст.5 Конвенції, а саме права на свободу відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за фактом ухвалення ОСОБА_15 рішення, яким було задоволено Клопотання від 27.08.2015 року прокурора прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_5 про здійснення приводу підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час досудового розслідування (Т. 9 а.с. 4-10);
- визнати результати розгляду Клопотання від 16.06.2015 року старшого слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВСУ в Дніпропетровській області ОСОБА_10 погоджене прокурором прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_5 про тимчасовий доступ до речей і документів ТОВ «Промисловий ремонт» та винесену за результатами його розгляду Ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_16 від 18.06.2015 року, справа № 214/4495/15-к, провадження № 1кс/214/574/15, незаконними; визнати докази, які були зібрані за результатами виконання Ухвали слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_16 від 18.06.2015 року, справа № 214/4495/15-к, провадження № 1кс/214/574/15, недопустимими доказами (Т. 9 а.с. 85-89);
- визнати ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_17 від 06.11.2015р, постановлену за результатами розгляду скарги захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_18 незаконною (Т.9 а.с. 18-20).
- визнати результати розгляду Клопотання від 10.07.2015 року старшого слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВСУ в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погодженого 13.07.2015 року прокурором прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_3 , про здійснення приводу підозрюваного ОСОБА_8 та винесену за результатами його розгляду Ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_16 від 14.07.2015 року, справа № 214/5161/15-к, провадження № 1-кс/214/647/15, - незаконними; визнати докази, які були зібрані за результатами виконання Ухвали слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_16 від 14.07.2015 року, справа № 214/5161/15-к, провадження № 1-кс/214/647/15, - недопустимими; визнати порушення п.1 ст.5 Конвенції, а саме право на свободу відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за фактом ухвалення ОСОБА_16 рішення від 14.07.2015 року, справа № 214/5161/15-к, провадження № 1-кс/214/647/15, яким було задоволено Клопотання від 10.07.2015 року старшого слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВСУ в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погодженого 13.07.2015 року прокурором прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_3 про здійснення приводу підозрюваного ОСОБА_8 (Т. 9 а.с.235-243);
- визнати результати розгляду Клопотання прокурора прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_3 від 04.08.2015 року про здійснення приводу підозрюваного ОСОБА_8 та винесену за результатами його розгляду Ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_14 від 04.08.2015 року у справі № 214/5376/15-к, провадження № 1-кс/214/660/15, про здійснення приводу підозрюваного ОСОБА_8 на 17.00 год. 17.08.2015 року в зал №6 Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, - незаконними; визнати докази, які були зібрані за результатами виконання Ухвали слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_14 від 04.08.2015 року у справі № 214/5376/15-к, провадження № 1-кс/214/660/15, про здійснення приводу підозрюваного ОСОБА_8 на 17.00 год. 17.08.2015 року в зал №6 Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, - недопустимими; визнати порушення п.1 ст.5 Конвенції, а саме право на свободу відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом ухвалення ОСОБА_14 рішення від 04.08.2015 року у справі № 214/5376/15-к, провадження № 1-кс/214/660/15, про здійснення приводу підозрюваного ОСОБА_8 на 17.00 год. 17.08.2015 року в зал №6 Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області (Т.10 а.с. 31-39);
- визнати результати розгляду Клопотання від 17.07.2015 року старшого слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВСУ в Дніпропетровській області ОСОБА_10 погодженого 20.07.2015 року прокурором прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_3 та Клопотання із доповненнями та змінами від 15.10.2015 року слідчого ОСОБА_10 погоджене старшим прокурором ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та винесену за результатами їх розгляду Ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_14 від 15.10.2015 року у справі № 214/5376/15-к, провадження № 1-кс/214/660/15, - незаконними; а докази, які були зібрані за результатами виконання Ухвали слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_14 від 15.10.2015 року у справі № 214/5376/15-к, провадження № 1-кс/214/660/15 - недопустимими доказами (Т.10 а.с. 40-49).
Прокурор вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав його повернення не вбачається, підстав для закриття провадження немає, тому просив призначити справу до судового розгляду. Також останній просив відмовити у задоволенні скарг обвинуваченого, оскільки вони стосується безпосередньої оцінки доказів.
Захисник у підготовчому судовому засіданні підтримав скарги обвинуваченого, просив їх задовольнити, враховувати заперечення на ухвали слідчих суддів. Проти клопотання прокурора про призначення справи до судового розгляду заперечував, вважає необхідним справу повернути прокурору.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, приходить до наступного.
Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу. Тобто, обвинувальний акт є тим підсумковим документом досудового розслідування, який не може містити в собі жодних внутрішніх суперечностей, а всі складові частини цього документу повинні бути узгоджені як між собою, так і з доданими до обвинувального акта додатками згідно вимог ч.4 ст.291 КПК України. При цьому реєстр матеріалів досудового розслідування має відповідати вимогам ч.2 ст.109 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості кожного обвинуваченого, анкетні відомості кожного потерпілого, прізвище, ім`я, по-батькові та займана посада слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди, завданої правопорушенням, розмір витрат на залучення експерта, дату та місце його складання та затвердження.
Статтею 91 КПК України регламентовано, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Однак, як убачається безпосередньо з обвинувального акту складеного 28 жовтня 2015 року старшим слідчим СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_10 та затвердженого 28 жовтня 2015 року старшим прокурором прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_4 , він усім імперативним вимогам регламентованим ч. 2 ст. 291 КПК України не відповідає.
Так, суд звертає увагу, що в порушення положень пункту 5 ч. 2 ст. 291 КПК України направлений до суду обвинувальний акт містить лише формальний та поверхневий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правову кваліфікацію кримінального правопорушення (тобто те, що встановлено досудовим розслідуванням), але не містить формулювання обвинувачення, яке у відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України являється твердженням про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Таким чином, в направленому до суду обвинувальному акті обвинувачення ОСОБА_8 не висунуто, а прокурором який підписав та затвердив обвинувальний акт, та слідчим який його склав, лише поверхнево описано фактичні обставини справи, які кваліфіковані як злочин проти правосуддя, передбачений ч. 2 ст. 382 КК України (в редакції якої норми статті не зазначено).
Суд звертає увагу на те, що відсутність обвинувачення, так само як і пред`явлення неконкретного обвинувачення, є істотним порушенням кримінального процесуального закону, яке обмежує ОСОБА_8 у здійсненні його права на захист, не відповідає п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки не містить в собі дані про так звані деталі вчинення злочину, які б були викладені у сформульованому обвинуваченні, що прямо порушує п. 3 ст. 6 Конвенції та є неприпустимим.
Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі Абрамян проти Росії від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту а п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 року у справі Камасінскін проти Австрії №9783/82 п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту а п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 року у справі Пелісьє та Сассі проти Франції №25444/94 п. 52, рішення від 25 липня 2000 року у справі Матточіа проти Італії №12969/94 п. 58, рішення від 20 квітня 2006 року у справі І.Н. та інші проти Австрії №42780/98 п. 34). Крім того, право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом b п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення від 25 березня 1999 року у справі Пелісьє та Сассі проти Франції №25444/94 п. 52, рішення від 1 березня 2001 року у справі Даллос проти Угорщини №29082/95 п. 47).
Оскільки обвинувальний акт не відповідає п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, містить тільки виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та правову кваліфікацію вчиненого, за відсутності формулювання обвинувачення в акті, яке б відповідало вимогам кримінального процесуального закону, позбавляє суд можливості призначити провадження до судового розгляду та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.
При цьому, суд враховує, що прокурор у ході судового розгляду не зможе змінити обвинувачення в цій частині, оскільки, згідно з ст. 338 КПК України прокурор має таке право, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, але у цьому випадку дана процесуальна дія є не можливою, оскільки обвинувачення взагалі не висунуто, тож є не можливим змінити те, чого немає.
Також суд зазначає, що у підготовче судове засідання прибув ОСОБА_19 , та подав до канцелярії суду цивільний позов а порядку ст. 128 КПК України, та зазначив, що він є потерпілим на виробництві, невиконанням рішення суду йому завдано шкоду, оскільки до теперішнього часу не складено на виконання рішення суду актів за формами Н1 та Н5, у зв`язку з чим йому не виплачено страхові виплаті, належні за законом, не відшкодована шкода. Просить визнати його цивільним позивачем, оскільки злочином йому завдана шкода.
Суд приходить до висновку, що обвинувальний акт складено не лише з порушенням п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, а й містить формальний і не логічний виклад фактичних обставин, і до того ж складений з порушенням п 3, 7, 8 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Відповідно до положень ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є не тільки забезпечення швидкого розслідування та судового розгляду, а й повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У свою чергу, обвинувачення, як і виклад фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті має бути логічним, зрозумілим та конкретним, (п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України), та поряд із цим містити відомості про завдану матеріальну шкоду (п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України, відомості про потерпілих.
З викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, яке кваліфіковане слідчим за ч. 2 ст. 382 КК України вбачається, що «…за апеляційною скаргою ОСОБА_20 . Апеляційним судом Дніпропетровської області винесено рішення від 05.02.2014 року у справі № 2-3446/11, яким скасовано рішення суду першої інстанції, задоволено позовні вимоги ОСОБА_19 , а саме визнано нещасний випадок, який стався з ОСОБА_21 24.03.2011 року о 09 год. 20 хв. під час виконання професійних обов`язків на ТОВ «Промисловий ремонт» таким, що пов`язаний з виробництвом, визнано недійсними акт форми НПВ від 13.07.2011 року та акт форми Н5 від 13 липня 2011 року, зобов`язано ТОВ «Промисловий ремонт» скласти акт за формою Н-1 та акт за формою Н-5 за фактом нещасного випадку, який стався з ОСОБА_21 відповідно до Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого Постановою КМУ від 25.08.2004 року №1112, який був чинним на момент настання нещасного випадку. Рішення апеляційного суду набрало законної сили з моменту його проголошення».
За змістом обвинувального акту також зазначається, що «Внаслідок протиправної бездіяльності генерального директора ТОВ «Промисловий ремонт» ОСОБА_9 , постраждалий від нещасного випадку на виробництві ОСОБА_22 позбавлений права на отримання страхових виплат, пов`язаних з втратою здоров`я та працездатності, внаслідок нещасного випадку, оскільки відповідно до ст. 36 ЗУ « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» підставою для оплати потерпілому від нещасного випадку витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є саме акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами..».
З обвинувального акту вбачається, що державі матеріальних збитків не завдано, а з реєстру матеріалів вбачається, що ОСОБА_19 був допитаний в якості свідка, та з реєстру не вбачається, що відносно ОСОБА_19 складалась постанова про визнання його потерпілим.
Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Наявність/відсутність шкоди є обставиною, як відповідно до ст. 91 КПК України, підлягає доказуванню у кримінальному провадженні.
В силу п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.
Судом встановлено, що в обвинувальному акті слідчий формально посилається на те, що ОСОБА_19 є потерпілим на виробництві, однак позбавлений права на отримання належним виплат у зв`язку з тим що рішення суду не виконано. При цьому, в доданих до обвинувального акту матеріалах взагалі відсутні відомості про проведення експертиз з метою визначення розміру матеріальних збитків, яка є обов`язковою за змістом ст. 242 КПК України.
Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК саме на слідчого та прокурора покладено обов`язок звернутися до експерта для визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, тощо. Перекладення цих обов`язків на суд, суперечить засадам кримінального провадження, є недопустимим з огляду на принципи диспозитивності, змагальності та наявності у сторони обвинувачення обов`язку доказування.
Також до обвинувального акту, в порушення вимог ч.1 ст.109 та п.1 ч.4 ст.291 КПК України, доданий реєстр матеріалів досудового розслідування, який не відповідає в повному обсязі вимогам ч. 2 ст. 109 КПК України, а саме він не відображає в повному обсязі проведених процесуальних дій, не містить даних щодо усіх осіб, відносно яких або за участю яких проводились певні дії та щодо яких приймались процесуальні рішення.
Крім того, зі змісту реєстру вбачається, що обвинуваченому не було надано доступу до матеріалів кримінального провадження, що є порушенням вимог ст. 290 КПК України. З реєстру слідує (п.23 розділу І «Проведені під час досудового розслідування процесуальні дії» (Т. 1, а.с. 5 зворот), що доступ до матеріалів кримінального провадження надавався стороні захисту, тобто адвокатам обвинуваченого.
Отже, доводи обвинуваченого щодо ненадання йому доступу до матеріалів кримінального провадження (їх відкриття в розумінні ст. 290 КПК України) в певній мірі заслуговують на увагу, оскільки повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів 10 вересня 2015 року здійснено стороні захисту, даних щодо вчинення такої процесуальної дії для обвинуваченого представлений до суду реєстр не містить.
Суд приходить до висновку щодо невідповідності обвинувального та реєстру до нього вимогам ст. 291 КПК України, в зв`язку з чим, відповідно до ст. 314 КПК України, приймає рішення про повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Крім того, згідно висновку науково правової експертизи Інституту держави та права ім.. В.М.Корецького НАН України, Національного юридичного університету імені Я.Мудрого, без наявності передбачених ст.. 136 ч.1 КПК України доказів вручення повідомлення про підозру ( в тому числі і внаслідок відмови адресата від його отримання або закінчення строку зберігання на поштовому відділенні), а саме відсутності розпису особи в поштовому повідомленні про отримання вищевказаного документу, таке повідомлення вважається не врученим. Відтак процесуальний статус особи у кримінальному судочинстві не змінюється, оскільки фактично повідомлення про підозру не було вручено, особа не була ознайомлена з його змістом, а також правами та обов`язками підозрюваного. Однак це не позбавляє сторону обвинувачення здійснювати інші дії, направлені на встановлення місцезнаходження особи та виклик її для вручення повідомлення про підозру, що зроблено не було, а тому ОСОБА_8 такого статусу в кримінальному провадженні № 0000013 від 04.06.2015 року не набув . Крім того, відносно нього складено обвинувальний акт як відносно особи, яка не набула процесуального статусу підозрюваного та обвинуваченого в порядку, передбаченому нормами КПК України.
Суд вважає, що вищеназвані недоліки перешкоджають призначенню справи до розгляду по сутті, відсутність обвинувачення в обвинувальному акті навіть за наявності викладу фактичних обставин та правової кваліфікації, порушує передбачене ст. ст. 7, 20, 42 КПК України право на захист від пред`явленого обвинувачення та принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості на підставі ст.22 КПК України.
Усунення виявлених недоліків на стадії підготовчого або судового розгляду справи законом не передбачено, у зв`язку з чим обвинувальний акт із зазначених вище підстав підлягає поверненню прокурору, як такий що не відповідає вимогам КПК України відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України для усунення виявлених недоліків.
Що стосується заявлених ОСОБА_8 скарг, в яких останній просить суд визнати дії слідчих та прокурорів, які приймали участь у досудовому розслідуванні, незаконними, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.
Положеннями ст.ст. 314-317 КПК України не передбачено особливого порядку розгляду скарг на дії (рішення, бездіяльність) слідчого, прокурора, які не підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування до слідчого судді, у зв`язку з чим суд керується положеннями ст. 307 КПК України, що узгоджується з положеннями ст. 2, 7-9, 17, 18 КПК України.
Таким чином, до компетенції суду не віднесено задоволення скарги на дії (рішень, бездіяльності) слідчого/прокурора, здійснених на стадії досудового розслідування, шляхом визнання їх незаконними.
Що ж стосується вимог ОСОБА_8 про визнання доказів недопустимими, то суд роз`яснює, що на цьому етапі розгляду справи висловлені доводи сторони захисту та обвинуваченого стосовно недопустимості доказів у розумінні ст.ст. 84-89 КПК України не можуть бути прийняті до уваги, оскільки потребують їх дослідження під час судового розгляду, та підлягають оцінки з точки зору встановлених вимог та стандартів доказування, що здійснюється на стадії ухвалення вироку в нарадчій кімнаті.
Аналогічної думки суд приходить і щодо заявлених заперечень на ухвали слідчих суддів в частині визнання доказів недопустимими, та зазначає, що у зв`язку з поверненням обвинувального акту оцінка доказів судом на стадії підготовчого судового засідання не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, ст.ст. 110, 109, 291 КПК України, враховуючи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженню, зареєстрованому 04.06.2015року в ЄРДР за № 0000013, за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 382 КК України - повернути прокурору для усунення недоліків та виконання вимог КПК України.
Роз`яснити ОСОБА_8 що всі заперечення, скарги щодо визнання доказів та постанов недопустимими є предметом судового розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: ОСОБА_1