Провадження № 1-кс/331/306/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2018 року місто Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000457, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 385 КК України,

ВСТАНОВИВ:
17 січня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000457, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 385 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні Олександраівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження № 0000457, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 385 КК України.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2017 року накладено арешт на автомобіль «Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу.
Підставою для накладення арешту було проведення судово-криміналістичної експертизи щодо автомобіля та реєстраційного документа та недопущення знищення або руйнування вказаного автомобіля. Станом на теперішній час, відповідні експертизи проведено, за наслідками яких ознак підробки не виявлено.
З урахуванням вказаних обставин, у вересні 2017 року він звернувся до Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області із заявою про закриття кримінального провадження та повернення вилученого майна.
04.10.2017 року вказану заяву було розглянуто та винесено постанову, якою було відмовлено в її задоволення. В обґрунтування відмови в закритті кримінального провадження слідчим було зазначено про те, що він не має відповідного статусу у кримінальному провадженні № 0000457. Питання щодо передачі йому автомобіля на відповідальне зберігання не розглядалось.

На теперішній час вказаний автомобіль з 10.02.2017 року знаходиться на майданчику Олександраівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспорту знаходиться в розпорядженні слідчого.
В обґрунтування необхідності зняття арешту та передачі автомобіля йому на відповідальне зберігання зазначає, що 12.07.2016 року автомобіль NISSAN PRIMERA, р/н НОМЕР_1 , 1994 року випуску, був придбаний ним для власних потреб з метою використання на території України. У зв`язку із відсутністю наміру найближчим часом його відчужувати, перетинати кордон України, під час покупки автомобіля він не був перереєстрований на його ім`я. В той же час, між ним та власником автомобіля - ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу в письмовій формі. Автомобіль було передано йому в день укладання договору - 12.07.2016 року, в той же час з його боку, було прийнято автомобіль та сплачено за нього грошові кошти в розмірі 1800 доларів США. Договір було укладено належним чином обома сторонами.

Таким чином, він є добросовісним набувачем автомобіля марки NISSAN PRIMERA, р/н НОМЕР_1 , 1994 року випуску, а тому має відповідні права, визначені КПК України.
Крім того звертає увагу суду на те, що кримінальне провадження було порушено за ознаками ч. 1 ст. 358 КК України. На даний час по даному провадженню не було здійснено ані перекваліфікації, а нівстановлено додаткових ознак злочину. Такі дії, як знищення, підробка або заміна ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу кваліфікується за ст. 290 КК України. Враховуючи, що на даний час відсутнє кримінальне провадження, розпочате за ст. 290 КК України відносно зазначеного автомобіля, вважає безпідставним утримання та подальше перебування під арештом автомобіля NISSAN PRIMERA, р/н НОМЕР_1 , 1994 року випуску.
Знаходження автомобіля на відкритому майданчику Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області призводить до його псування та заподіянню йому, як фактичному власнику, матеріальних збитків.
На підставі викладеного, просить суд скасувати арешт з автомобіля марки NISSAN PRIMERA, р/н НОМЕР_1 , 1994 року випуску та свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу, які були вилучені 10.02.2017 року. Передати йому автомобіль марки NISSAN PRIMERA, р/н НОМЕР_1 , 1994 року випуску та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу на відповідальне зберігання.
Заявник в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглядати клопотання без його участі, на його задоволенні наполягає.

Слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду клопотання від нього до суду не находило.
Частиною ч. 1 ст. 135 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
З матеріалів справи вбачається, що слідчий належним чином повідомлявся про розгляд клопотання, про що свідчать матеріали справи.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що розгляд справи за відсутності заявника та слідчого не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.
Слідчий суддя, дослідивши доводи клопотання та долучені до нього копії документів, дійшов наступного висновку.

Матеріалами, доданими до клопотання встановлено, що в провадженні СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження № 0000457, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 385 КК України.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2017 року накладено арешт на автомобіль NISSAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу, які були вилучені 10 лютого 2017 року в ході проведення огляду місця події по вул. Академіка Амосова в місті Запоріжжі.

Як встановлено в судовому засіданні, 12.07.2016 року між ОСОБА_3 та власником автомобіля - ОСОБА_4 в письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки NISSAN PRIMERA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1994 року випуску.Даний автомобіль було передано ОСОБА_3 в день укладання договору, в той же час ОСОБА_3 було прийнято автомобіль та сплачено за нього грошові кошти в розмірі 1800 доларів США. Договір було укладено належним чином обома сторонами.

Таким чином, ОСОБА_3 є добросовісним набувачем автомобіля марки NISSAN PRIMERA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1994 року випуску, а тому має відповідні права, визначені КПК України.
По зазначеному кримінальному провадженню проведена криміналістична експертиза та висновком експерта № 11-127 від 27.06.2017 року встановлено, що ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_2 наданого на дослідження автомобіля NISSAN PRIMERA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зміненню не піддавався; ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_2 наданого на дослідження автомобіля NISSAN PRIMERA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , є первинним заводським.
Разом з цим в рамках даного кримінального провадження проведена інша криміналістична експертиза та висновком експерта № 4-296 від 03.08.2017 року встановлено, що наданий на дослідження бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки "NISSAN", модель "PRIMERA", д.з.р. НОМЕР_1 , 1994 р.в., на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним дійсним зразкам бланків свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, які перебувають в офіційному обігу на території України; наданий на дослідження бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки "NISSAN", модель "PRIMERA", д.з.р. НОМЕР_1 , 1994 р.в., на ім`я ОСОБА_4 , виготовлений за допомогою струминного способу друку; змін первинного змісту в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки "NISSAN", модель "PRIMERA", д.з.р. НОМЕР_1 , 1994 р.в., на ім`я ОСОБА_4 , не виявлено.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

При постановленні ухвали про накладення арешту слідчим суддею встановлено, що арешт необхідний з метою забезпечення речових доказів, та вилучене майно підпадає під визначення ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: 1) верховенство права; 2) законність; 3) рівність перед законом і судом; 4) повага до людської гідності; 5) забезпечення права на свободу та особисту недоторканність; 6) недоторканність житла чи іншого володіння особи; 7) таємниця спілкування; 8) невтручання у приватне життя; 9) недоторканність права власності; 10) презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; 11) свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї; 12) заборона двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення; 13) забезпечення права на захист; 14) доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; 15) змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 16) безпосередність дослідження показань, речей і документів; 17) забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; 18) публічність; 19) диспозитивність; 20) гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами; 21) розумність строків; 22) мова, якою здійснюється кримінальне провадження.

Коментована стаття закріплює загальні засади кримінального провадження, які у своїй основі співзвучні з нормами Конституції України, що визначають сутність взаємин людини і громадянина з державою (її органами), закріплюють права, свободи і обов`язки людини і громадянина у таких взаєминах, встановлюють основи організації і діяльності правоохоронних, правозахисних органів і суду та визначають основні засади судочинства, зокрема в кримінальному провадженні.

Засади кримінального провадження - це закріплені у Конституції України, загальновизнаних міжнародних актах та у кримінальному процесуальному законодавстві фундаментальні (базові) керівні для учасників провадження положення, що виражають і визначають найістотніші властивості провадження, вимоги до правил і способу діяльності, насамперед, органів і службових осіб, які ведуть кримінальне провадження, та є гарантіями забезпечення дотримання прав, свобод, законних інтересів тих учасників провадження, які залучаються до нього, а в підсумку виконання завдань кримінального провадження.

Відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади; 5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.

Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін, доведено, що автомобіль марки NISSAN PRIMERA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1994 року випуску, який був вилучений 10 лютого 2017 року в ході проведення огляду місця події по вул. Академіка Амосова в місті Запоріжжі, після проведення криміналістичної експертизи втратив статус речового доказу, а тому накладений арешт підлягає скасуванню.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що заявником не доведено необґрунтованість накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу- автомобіля марки NISSAN PRIMERA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1994 року випуску,яке було вилучено 10 лютого 2017 року в ході проведення огляду місця події по вул. Академіка Амосова в місті Запоріжжі та не доведено відсутність потреби в застосуванні такого заходу, оскільки після проведення криміналістичної експертизи не втратило статусу речового доказу, а відтак слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання в цій частині.

Керуючись ст. ст. 115, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000457, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 385 КК України - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2017 року на автомобіль марки NISSAN PRIMERA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1994 року випуску, який був вилучений 10 лютого 2017 року в ході проведення огляду місця події по вул. Академіка Амосова в місті Запоріжжі, передавши його ОСОБА_3 .

В задоволенні клопотання про скасування арешту свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки NISSAN PRIMERA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1994 р.в., яке було вилучено 10 лютого 2017 року в ході проведення огляду місця події по вул. Академіка Амосова в місті Запоріжжі - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1