Справа № 203/1985/17
Провадження № 1-кп/0203/110/2018
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань зп № 0001098 від 26.04.2017 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, гр..України, з вищою освітою, пенсіонера, не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:

26.04.2017 року, близько 21:20 годині, ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Magnus», р/н НОМЕР_1 , рухався у м. Дніпро по пр. О. Поля, з боку вул. М. Драгоманова, у напрямку вул. В. Антоновича. На шляху руху, в районі будинку № 59, порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу перед яким зменшили швидкість та почали зупинятися транспортні засоби, ОСОБА_7 , що рухався по сусідній смузі, не зменшив швидкість і не зупинився, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка перетинала проїжджу частину справа наліво за напрямком його руху. В результаті дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_4 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: гострої закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, рани тім`яно-скроневої області ліворуч, закритого перелому лівої виличної кістки без зміщення відламків, гематом скроневої, біля вушної області ліворуч, лівої вушної раковини; забою грудною клітини, закритого перелому зовнішнього мищелку лівої великогомілкової кістки без зміщення відламків, закритого перелому голівки лівої малогомілкової кістки з задовільним стоянням відламків, часткового пошкодження задньої хрестоподібної та медіальної колатеральної зв`язок, розриву заднього рогу медіального меніска, що відносяться згідно судово-медичної експертизи № 1589е від 25.05.2017 до середнього ступеня тяжкості.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_7 , управляючи автомобілем «Daewoo Magnus» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п.п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, які свідчать:18.1. «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»; 18.4.«Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека,- невиконання яких знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засідання свою вину та цивільний позов не визнав, пояснивши суду, що 26.04.2017 року близько 21:20 годин він рухаючись на автомобілі «Daewoo Magnus», р/н НОМЕР_1 , зі швидкістю 40-42 км/ год., повертав з вул. Димитрова на пр. Кірова, перестроювався в крайній лівий ряд, інші 2 ряди середній та правий крайній були зайняті іншими транспортними засобами. На пішохідному переході розмітки та світлофору не було, мається лише знак пішохідного переходу, освітлення було погане. Проїхав перехід, асфальтову доріжку. Перед пішохідним переходом автомобілі не зупинялися, лише пригальмували та коли він під`їжджав почали повільно рух. Він пригальмував, впевнився, що нікого немає та відтворив рух. В цей час з середнього ряду вибігла жінка, він прийняв маневр праворуч. Потерпілу побачив за секунду до зіткнення. Потерпіла вибігала з в`їзду у двір, перебігала дорогу, не встигла стати на алею та лівою ногою потрапила у фару його автомобіля. Зіткнення відбулося нижче переходу в районі 6-8 метрів. Він зупинився. Автомобіль знаходився під кутом к середньому ряду. Підійшов до потерпілої, викликав швидку. По приїзду швидкої, потерпіла повідомила прізвище « ОСОБА_8 » та свою адресу: АДРЕСА_2 . Лікар оглянув потерпілу на місці, та повідомив, що в колінному суглобі перелому немає. Свідків не було. Люди прибігли на звук удару. До потерпілої в лікарню приїхав на третій день, відбулася розмова, він запропонував оформити все через страхову. Потерпіла запропонувала виплатити одразу 50 тис. грн.., на що він відмовив, оскільки вказаної суми не було. Слідчий експеримент за його участю не проводився. Наполягав, що потерпіла переходила не по пішохідному переходу, тому що після зіткнення лежала на алеї, а не на асфальті. Визнає, що здійснив наїзд на потерпілу, але не вважає, що порушував ПДР.

Не зважаючи на те, що обвинувачений не визнав вину у інкримінуємому кримінальному правопорушенні, винність ОСОБА_7 підтверджується:
?Показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка суду пояснила, що 26.04.2017 року, близько 21 год. 00 хв., зі сторони пр. Кірова, будинку 59 виходячи з двору, переходила на протилежну сторону, щоб сісти на потрібну маршрутку та доїхати додому. Переходила дорогу по пішохідному переходу, побачила, що дві машини рухалися зверху донизу пр. Кірова. Почала рух по пішохідному переходу після повної зупинки даних автомобілів. Дорога має три полоси руху, встигла перейти дві, залишалося декілька кроків до завершення переходу вулиці. Як було скоєно наїзд не пам`ятає. До свідомості прийшла в лікарні. На третій полосі руху автомобілів не було. Не бачила транспортний засіб, який скоїв на неї наїзд. Пішохідний перехід не обладнаний світлофором, але мається знак пішохідного переходу. Обвинувачений ОСОБА_7 прийшов до неї в лікарню через 2-3 тижні та прохав написати заяву та взяти вину на себе, оскільки йому необхідно було забрати машину для того, щоб продовжувати працювати в таксі, тільки тоді він зможе відшкодувати збитки. Цивільний позов обґрунтований тим, що на час подій знаходилася в декретній відпустці, для догляду за 2 х річної дитиною була необхідність запрошувати няню, чотири місяці знаходилися в гіпсу, не могла самостійно себе обслуговувати. Певні розтрати були пов`язані з лікуванням. Вважає, що заявлений розмір моральної шкоди в сумі 41100 гривень відповідає тим стражданням,які вона понесла в наслідок ДТП. Слідчий експеримент за її участю проводився на місці, де залучалася особа, яка відтворювала обставини, а вона розповідала, слідчий робив вимірювання, поняті були пристуні.

?Протоколом огляду м`ясця події від 26.04.2017 року (а.к.п.3-12)
?Висновком експерта № 1589е від 25.05.2017 року, за яким у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: гострої закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, рани тім`яно-скроневої області ліворуч, закритого перелому лівої виличної кістки без зміщення відламків, гематом скроневої, білявушної області ліворуч, лівої вушної раковини; забою грудною клітини, закритого перелому зовнішнього мищелку лівої великогомілкової кістки без зміщення відламків, закритого перелому голівки лівої малогомілкової кістки з задовільним стоянням відламків, часткового пошкодження задньої хрестоподібної та медіальної колатеральної зв`язок, розриву заднього рогу медіального меніска, які відносяться до середнього ступеня тяжкості (а.к.п.27-30)
?Протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_4 , під час якого остання на місяці ДТП показала обстави пригоди(а.к.п.31-33)
?Висновком авто-технічної експертизи № 6/10.1-427 від 24.05.2017 року, за яким: в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Daewoo Magnus» ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.18.1 та 18.4 ПДР України. Технічна можливість уникнути наїзду на пішохода для водія ОСОБА_7 при заданому механізмові події визначалося виконанням ним п.п.18.1 та 18.4 ПДР та для нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому виконати їх. При заданому механізмові події дії водія ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.п.18.1 та 18.4 ПДР, що з технічної точки зору знаходилося в причинному зв`язку з даною ДТП.(а.к.п.38-39)

Суд критично ставиться до показів обвинуваченого, який в судовому засіданні визнав факт того, що здійснив наїзд на потерпілу, але вважає, що при цьому не порушував Правила дорожнього руху України. Порушення останнім вимог ПДР підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Обвинувачений бачив дорожній знак 5.35.2 та знав про наявність пішохідного переходу, але проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, в наслідок чого здійснив наїзд на потерпілу, яка перетинала проїзну частину по пішохідному переходу.

Оцінюючи всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, доказана у повному обсязі, та його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатру не перебуває, за місцем поживання характеризується позитивно, є пенсіонером.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З таких підстав, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 статті 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керування транспортними засобами, яке застосовується у випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з грубим або повторним порушенням порядку користування таким правом.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, даних про те, що останній будь-коли скоював адміністративні правопорушення, пов`язані з експлуатацією транспортного засобу, відсутні, суд вважає за можливим не застосовувати до обвинуваченого додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Розглядаючи питання відносно стягнення з обвинуваченого завданої потерпілим моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно вимог ст. 1167 ЦК України, моральна (немайновий) шкода, заподіяна громадянинові діями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода причинна не з його вини. Моральна шкода відшкодовується, у тому числі і в грошовій формі. Розмір відшкодування визначається судом з врахуванням вмісту позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних і моральних стражданнях потерпілого, а також інших негативних наслідків.
Суд погоджується із доводами цивільного позивача ОСОБА_4 про те, що внаслідок скоєного злочину та отримання тілесних ушкоджень, вона перенесла фізичний біль та постійного душевного страждання, погіршення здібностей та позбавлення можливостей їх реалізовувати в своїй роботі. Крім того, потерпіла виховує малолітню дитину та змушена була звертатися за допомогою до своїх рідних та друзів для здійснення необхідних покупок. Тобто, в наслідок ДТП ОСОБА_4 змушена була додавати додаткових зусиль для організації свого життя та життя дитини.
Приймаючи до уваги зазначені обставини, суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 на суму 41100 гривень, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Водночас, обвинувачений ОСОБА_7 звернувся із заявою, в якій просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, у зв`язку із тим, що на день набрання чинності даним законом досяг пенсійного віку.
Відповідно до п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого ст..26 Закону України «Про загальообов`язкове державне пенсійне страхування».
Вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, відповідно до ч.2 ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, у зв`язку із чим ОСОБА_7 підпадає під дію п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

За таких обставин, суд вважає, що заява обвинуваченого підлягає задоволенню, а ОСОБА_7 звільненню від призначеного покарання, оскільки останній досяг пенсійного віку.

Витрати потерпілої ОСОБА_4 по сплаті судового збору в розмірі 1600 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого.

Судові витрати в розмірі 790,96 гривень за проведення судово-автотехнічної експертизи, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_7 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, і призначити покарання у вигляді штрафу, в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

ОСОБА_7 звільнити від призначеного покарання на підставі п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_7 не обиралася.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди в розмірі 41100 гривень задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 41100(сорок одну тисячу сто) гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 судові витрати за проведення судової експертизи в сумі 790 (сімсот дев`яносто) грн. 96 коп. на користь держави.

На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1