гСправа № 375/1575/17 Провадження № 1-кп/358/28/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2018 року

Богуславський районний суд Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі кримінальне провадження №0000407, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне, Київської області, громадянина України, проживаючого без місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, не військовозобов`язаного, раніше неодноразово судимого, останній раз 02.12.2013 року Рокитнянським районним судом Київської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ч.1 ст. 71 КК України до позбавлення волі 4 роки і 1 місяць, 08.04.2014 року ухвалою Прилуцького районного суду Чернігівської області остаточне покарання визначено 4 роки і 3 місяця позбавлення волі; 03.07.2017 року звільнений з Божковської виправної колонії №16 умовно-достроково на 1 місяць 19 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Рокитне Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не військовозобов`язаного, в порядку ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за ч.2 ст. 185 КК України, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, повторно скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України при наступних обставинах.

Так, 22 жовтня 2017 року близько 21 години ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання останнього за адресою АДРЕСА_3 , де під час спільного вживання слабоалкогольних напоїв, близько 23 години вирішили поїхати в смт. Рокитне Київської області. З цією метою, ОСОБА_7 з гаражу викотив власний мопед марки Suzuki lets2, сів за кермо та спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 поїхали в центр смт. Рокитне. Проїжджаючи по вул. Незалежності поблизу подвір`я №99, ОСОБА_7 не впоравшись з керуванням, впав з мопеду спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Після падіння з мопеду ОСОБА_5 вирішив сісти сам за кермо, однак ОСОБА_7 йому відмовив. В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом. З метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на незаконне заволодіння мопедом ОСОБА_5 діючи умисно, повторно, наніс декілька ударів кулаком в обличчя ОСОБА_7 від яких останній впав на асфальтне покриття дороги. Після чого, ОСОБА_6 підтримуючи дії ОСОБА_5 за мовчазної згоди з останнім, підняв мопед марки Suzuki lets2 та відкотив його в сторону. В цей час ОСОБА_7 , намагаючись повернути свій мопед підбіг до ОСОБА_6 та схопив його ззаду за тулуб. ОСОБА_5 в свою чергу, намагаючись подолати опір ОСОБА_7 , відштовхнув останнього в сторону, внаслідок чого ОСОБА_7 знову впав на асфальтне покриття. Після чого, ОСОБА_5 сів за кермо мопеда та закликав ОСОБА_6 тікати. ОСОБА_7 з метою перешкодити останнім поїхати з місця події, намагався припинити незаконні дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а саме знов схопив ОСОБА_6 ззаду за тулуб. В цей час ОСОБА_6 , розвернувшись до ОСОБА_7 умисно наніс останньому два удари кулаком по обличчю, від яких ОСОБА_7 знову впав на асфальтне покриття, та сівши позаду ОСОБА_5 на мопед поїхали в м. Тараща Київської області, здійснивши таким чином незаконне заволодіння транспортним засобом.

23 жовтня 2017 року близько 04 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 здійснивши поїздку по своїм справам, залишили викрадений мопед поряд з подвір`ям за адресою АДРЕСА_1 та попрямували до свого місця проживання.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №130 від 23.10.2017 року у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: садни та синці в області голови, які утворились від неодноразової дії тупого предмета і могли утворитись від дії рук та ніг людини в строк і при обставинах вказаних в постанові. По ступеню тяжкості тілесні ушкодження спричинені ОСОБА_7 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Внаслідок незаконного заволодіння мопедом марки Suzuki lets2 з об`ємом двигуна 49,9 куб. см. бувшого у користуванні на протязі 1 року, потерпілому ОСОБА_7 спільними діями обвинувачених заподіяно матеріальну шкоду на суму 6500 гривень, що підтверджується висновком товарознавчої експертизи від 24.10.2017 року.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та показав, що 22.10.2017 року у вечірній час він разом із ОСОБА_6 перебували у будинку ОСОБА_7 , де вживали слабоалкогольні напої. Після цього, ОСОБА_7 вирішив їх відвести на своєму мопеді до центру смт. Рокитне. З цією метою ОСОБА_7 взяв свій мопед із гаража, сів за кермо і повіз їх в центр смт. Рокитне. Однак, коли вони їхали, то впали на асфальт. ОСОБА_7 почав звинувачувати їх, що вони не правильно сиділи на мопеді. Тоді він попросив у ОСОБА_7 сісти за кермо мопеду, але ОСОБА_7 йому відмовив. Після цього він вирішив забрати у ОСОБА_7 ключі від мопед та сісти за кермо для того, щоб покататися. ОСОБА_7 не давав йому ключі і тому він вдарив останнього два рази кулаком в обличчя. Від ударів ОСОБА_7 впав на асфальт та випусти ключі від мопеду. Він підняв ключі, сів за кермо мопеда та позвав ОСОБА_6 , щоб той сідав ззаду на мопед. Коли ОСОБА_6 сів на мопед, то його схопив за тулуб ОСОБА_7 і між ним почалася бійка. Він не бачив, хто кого бив, але чув, як вони сварилися. В цей час він відкотив мопед та чекав ОСОБА_6 . Коли ОСОБА_6 другий раз сів на мопед по заду нього, вони поїхали в м. Тараща. Через деякий час йому подзвонили з поліції і повідомили, що відносно нього написали заяву про крадіжку мопеда. Тоді вони відразу поїхали до смт. Рокитне. Приїхавши в смт. Рокитне, мопед залишили біля будинку на вул. І. Зінича, 189. Після цього він прийшов до дому. Дружина повідомила, що його шукають працівники поліції. Він зателефонував до поліції і хвилин через 10 за ним приїхали та затримали.

На даний час він усвідомив свої неправомірні дії та обіцяв, що таке більше не повториться. Він не бажав викрадати мопед, а хотів лише покататися. Пробачення у потерпілого не просив, оскілки з ним не міг побачитися. У вчиненому щиро кається, просив суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, визнав повністю та надав суду пояснення щодо фактичних обставин вчинення ним злочину аналогічні показам обвинуваченого ОСОБА_5 . Доповнивши їх тим, що коли він сів на мопед по заду ОСОБА_5 , його за тулуб схопив ОСОБА_7 і хотів стягнути з мопеду. Але він сам зліз з мопеда і два рази ударив кулаком в обличчя ОСОБА_7 , від чого останній впав на асфальт. Після цього він вдруге сів на мопед на заднє сидінні і він разом з ОСОБА_5 поїхали в м. Тараща. Його затримали працівники поліції, коли вони мопед залишили і він йшов до себе дому.

На даний час він усвідомив свої неправомірні дії та обіцяв, що таке більше не повториться. Він просив у потерпілого пробачення і вони помирилися. У вчиненому щиро кається, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, але звернувся до суду із заявами в яких зазначив, що обвинувачений ОСОБА_5 відшкодував збитки від злочину, тому він не має до обвинувачених претензій матеріального та морального характеру і просить його позов не розглядати. Щодо міри покарання просив суворо не карати обвинувачених. Також просив розглянути справу без його участі (т.2 а.с.187, 199).

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнали свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не заперечували проти дослідження доказів щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, та судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати зазначені обставини у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України доведена повністю, оскільки він 22 жовтня 2017 року повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, незаконно заволодів мопедом, що належить ОСОБА_7 .

Також, суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України доведена повністю, оскільки він 22 жовтня 2017 року за попередньою змовою з ОСОБА_5 , із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, незаконно заволодів мопедом, що належить ОСОБА_7 .

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є його щире каяття, сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування збитків та те, що тяжких наслідків від вчиненого злочину не настало.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який виховувався без батьків, оскільки з 10 до 16 років перебував в дитячому будинку, де на даний час знаходяться його два молодших брата, його молодий вік, за місцем проживання без реєстрації характеризується посередньо (т.2 а.с.153), на обліку у лікарів нарколога та психіатра на даний час не перебуває (т.2 а.с. 150, 151) та зважаючи на заяву потерпілого ОСОБА_7 , який не має ніяких претензій і просить суворо не карати, суд приходить до переконання за можливе призначивши обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, яке передбачено санкцією ч.2 ст. 289 КК України та прийняти рішення про звільнення ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, якщо він протягом строку випробування не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені п. 1, п. 2, ч.1 ст. 76 КК України.

На підставі ст.77 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , передбачене санкцією ч. 2 ст. 289 КК України не призначати.

Щодо призначення виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , є його щире каяття у вчиненому, сприяння у розкритті злочину та те, що тяжких наслідків від вчиненого злочину не настало.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо (т.2 а.с.152), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т.2 а.с. 148, 149) та зважаючи на заяву потерпілого ОСОБА_7 , який не має ніяких претензій і просить суворо не карати, суд приходить до переконання за можливе призначивши йому покарання у виді позбавлення волі, яке передбачено санкцією ч.2 ст. 289 КК України та прийняти рішення про звільнення ОСОБА_6 від відбуття покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, якщо він протягом строку випробування не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені п. 1, п. 2, ч.1 ст. 76 КК України

На підставі ст. 77 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , передбачене санкцією ч. 2 ст. 289 КК України не призначати.

Цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди на підставі його заяви - залишити без розгляду.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 - тримання під вартою - змінити на особисте зобов`язання, яке застосувати до засудженого до набрання вироком законної сили, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався.

Арешт накладений на майно ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 25 жовтня 2017 року, скасувати, після вступу вироку в законну силу.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені зочину, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком три роки та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 - тримання під вартою - змінити на особисте зобов`язання, яке застосувати до засудженого до набрання вироком законної сили, поклавши на нього на строк два місяці такі обов`язки: прибувати за викликом до суду, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

ОСОБА_6 визнати винним у вчинені зочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком два роки та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_7 залишити без розгляду.

Арешт накладений ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 25 жовтня 2017 року, на мопед марки Suzuki lets2 № рами НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 - скасувати, після вступу вироку в законну силу.

Речовий доказ: мопед марки Suzuki lets2 № рами НОМЕР_1 , який передано на зберігання до кімнати зберігання речових Рокитнянського відділення поліції, повернути власнику ОСОБА_8 , після вступу вироку в законну силу.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Богуславський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано або змінено, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий суддя ОСОБА_1