АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/6144/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 201 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2017 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 23 листопада 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на особисте зобов`язання та змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на інший запобіжний захід, зокрема, на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною до 28 листопада 2017 року включно залишати з 18 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступної доби місце проживання за адресою:АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, зміна ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби обґрунтовується тим, що, хоча останній і підозрюється у вчиненні в тому числі і тяжкого кримінального правопорушення, однак виникли обставини, які зменшують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме у ОСОБА_8 встановлено дуже тяжке захворювання, що не було враховано слідчим суддею при застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому слідчий суддя врахував також дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, сімейний та майновий стан, розмір завданої майнової шкоди, наявність постійного місця проживання і реєстрації, міцність соціальних зв`язків, відсутність стягнень за час тримання в СІЗО, а тому вирішив застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, апелянт висловлює наступне: «…при прийнятті відповідного судового рішення в основі внутрішнього переконання слідчого судді не лежало всебічне, повне й неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження і вимоги закону, судове рішення містить в собі неналежне мотивування та протиріччя». Крім того, автор апеляції приводить такі доводи: «…судом апеляційної інстанції розглянуто апеляційну скаргу сторони захисту щодо зміни обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яку залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції без змін, строк дії запобіжного заходу визначено до 29 листопада 2017 року включно, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні, в тому числі, й тяжкого злочину, яким потерпілому завдано значної шкоди, а в судовому засіданні не було встановлено підстав для обґрунтованого висновку, що інший менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою підозрюваного, зможе повною мірою забезпечити належну його процесуальну поведінку в частині дотримання умов не ухилення від слідства та суду чи не перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином». Також апелянт наголошує, що ОСОБА_9 є раніше неодноразово судимим за вчинення умисних тяжких злочинів, своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав.
Далі в апеляційній скарзі прокурор звертає увагу, що застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може негативно вплинути на хід досудового розслідування, оскільки останній зможе протиправно впливати на свідків, потерпілого, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення або переховуватись від органу досудового розслідування та суду, що є неприпустимим. Крім того, як стверджує апелянт, обираючи ОСОБА_8 вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання в місті Києві, але судом не враховано, що адресою, яка вказується як місце проживання ОСОБА_8 в місті Києві, є квартира, яка, згідно договору комерційного найму житлового приміщення, винаймається дружиною ОСОБА_8 та строк припинення дії цього договору від ОСОБА_8 не залежить. З урахуванням цього, за переконанням автора апеляції, є всі підстави вважати, що ОСОБА_8 не має постійного місця проживання в місті Києві. Також, на думку прокурора, в судовому засіданні остаточно не вирішено питання щодо наявності в ОСОБА_8 захворювання на ВІЛ, оскільки достатньої документації, яка б підтверджувала неможливість його перебування в умовах слідчого ізолятора, до суду не надано.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні першого слідчого відділу з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва перебувають матеріали кримінального провадження № 0001208, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 вересня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 357 КК України.

30 вересня 2017 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.

02 жовтня 2017 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва відносно підозрюваного ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
15 листопада 2017 року захисник ОСОБА_7 звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про зміну підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Це клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, місце реєстрації та проживання в місті Києві, характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також хворіє на невиліковне захворювання В20.4, ІІІ кл. ст., помірна ступінь імуносуспенсія, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, значно мінімізувалися.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 23 листопада 2017 року дане клопотання захисника ОСОБА_7 булочастково задоволено та змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на інший запобіжний захід, зокрема, на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною до 28 листопада 2017 року включно залишати з 18 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступної доби місце проживання за адресою:АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Під час розгляду клопотання захисника про зміну підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу, яке було подане в порядку ст. 201 КПК України, слідчий суддя, всупереч ствердженням прокурора, правильновстановив, що наведені у ньому дані свідчать про існуванняобставин, які значно зменшують ризики, передбачені ч. 1 ст. 171 КПК України, що раніше враховував слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, перевіряючи доводи клопотання захисника на предмет наявності зменшення зазначених ризиків, колегія суддів вважає, що такий висновок слідчого судді є обґрунтованим з огляду на суттєве погіршення стану здоров`я підозрюваного, який у зв`язку з наявним у нього дуже тяжким захворюванням потребує регулярних медичних оглядів та отримання відповідного лікування. Саме існування у підозрюваного ОСОБА_8 такого захворювання, а також дані, які характеризують особу останнього, його вік, сімейний і майновий стан, міцність соціальних зв`язків, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, свідчать в своїй сукупності про можливість застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема, домашній арешт на певний період доби. При цьому колегія суддів звертає увагу, що слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі на підставі доданих до клопотання захисника документів з достатньою повнотою обґрунтовано можливість зміни підозрюваному запобіжного заходу із тримання під вартою саме на домашній арешт в певний період доби.

Таким чином, доводи прокурора щодо незаконності оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує зміну запобіжного заходу підозрюваному, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 201, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 23 листопада 2017 року, якою частково задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на особисте зобов`язання та змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на інший запобіжний захід, зокрема, на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною до 28 листопада 2017 року включно залишати з 18 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступної доби місце проживання за адресою:АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4