АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/60/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.ст. 170-173 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 січня 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з апеляційною скаргою виконавчого директора ТДВ «М`ясокомбінат «Ятрань» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2017 року,

якою накладено арешт на автомобіль «ISUZU NQR 71P», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з позбавленням його власника права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Згідно з ухвалою, в провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого про арешт майна. В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 28.09.2017 року приблизно о 09 годині, на 12 км. автодороги Запоріжжя-Маріуполь сталася ДТП за участю автомобіля «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 , автомобіля «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_9 та автомобіля «ISUZU», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_10 .

Внаслідок ДТП, пасажири автомобіля «ВАЗ 2108» ОСОБА_11 та ОСОБА_12 загинули на місці події, а водій вказаного автомобіля ОСОБА_8 та ще двоє його пасажирів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 отримали тілесні ушкодження різної тяжкості, з якими були доставлені до КУ «ЗОКЛ».

Дане кримінальне провадження кваліфіковане за ч.3 ст.286 КК України.

28 вересня 2017 року після завершення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди (далі ОМ ДТП), автомобіль «ISUZU NQR 71P», реєстраційний номер НОМЕР_1 , тимчасово вилучено та поміщено для зберігання на територію спец майданчика Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.

Метою накладення арешту на майно, є збереження його як речового доказу, а також для забезпечення проведення експертизи по кримінальному провадженню. Крім того вказаний автомобіль зберіг на собі сліди ДТП, а також слідові інформацію.

Задовольняючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя прийшла до висновку, що в клопотанні зазначено достатньо підстав вважати, що вилучений під час далі ОМ ДТП автомобіль відповідає критеріям ч.2 ст.98 КПК України, оскільки є підстави вважати, що він зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення. З метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування у даному кримінальному провадженні та збереження вилученого майна, слідчий суддя вважав зам необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на автомобіль «ISUZU NQR 71P», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В апеляційній скарзі виконавчий директор ТДВ «М`ясокомбінат «Ятрань» ОСОБА_7 посилаючись на необґрунтованість та незаконність ухвали слідчого судді, яка постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею жодним чином не підтверджено підстави, мету та обґрунтування необхідності арешту майна. Слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не вказано, яким чином майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України. Апелянт вражає, що в ухвалі слідчого судді відсутня сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що автомобіль ТДВ «М`ясокомбінат «Ятрань», є доказом злочину.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу слідчого судді про арешт належного ТДВ «М`ясокомбінат «Ятрань» автомобіля, відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна та повернути його власнику.

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вважала, що ухвала слідчого судді законна та обґрунтована, перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга виконавчого директора ТДВ «М`ясокомбінат «Ятрань» ОСОБА_7 , підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.41. Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94. 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Слід зазначити що відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна у вказаному випадку може бути застосований з метою збереження речових доказів.

Дійсно, з матеріалів провадження випливає, що автомобіль «ISUZU NQR 71P», реєстраційний номер НОМЕР_1 було тимчасово вилучено підчас огляду місця дорожньо-транспортної події 28 вересня 2017 року, і його в подальшому було визнано речовим доказом.

Разом з тим підставою для застосування арешту майна для досягнення цієї мети (збереження речових доказів) є наявність обставин, які б свідчили про наявність ризиків приховування, пошкодження, перетворення, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, тощо цього майна.

В матеріалах провадження відсутні відомості про існування таких ризиків. Відтак підстави для застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження, саме для досягнення мети збереження речових доказів у слідчого судді не було.

Аналогічне можна зазначити про рішення слідчого судді щодо позбавлення права власника на відчуження, розпорядження та користування цим майном, з огляду на положення ч.11 ст.170 КПК України.

Такої мети, як досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування у даному кримінальному провадженні та збереження вилученого майна (про що було зазначено в ухвалі слідчого судді) КПК України не передбачено.

З матеріалів провадження випливає, що вантажний автомобіль «ISUZU NQR 71P», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_10 , був випадковим учасником ДТП, оскільки під час пригоди він перебував в нерухомому стані. Відтак підстав вважати, що водій вказаного автомобіля чи його власник буде заважати досягненню повноти, всебічності та неупередженості розслідування у даному кримінальному провадженні, не має.

Крім того, під час постановлення ухвали, слідчим суддею не взято до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для товариства, в якого його вилучили.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням апелянта про відсутність правових підстав для арешту зазначеного автомобіля і вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, якою в задоволення клопотання слідчого про арешт майна необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу виконавчого директора ТДВ «М`ясокомбінат «Ятрань» ОСОБА_7 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2017 року, якою накладено арешт на автомобіль «ISUZU NQR 71P», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з позбавленням його власника права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна автомобіля «ISUZU NQR 71P», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4