Справа № 734/738/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/953/2017
Категорія - ч. 2 ст. 121 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченої ОСОБА_6

її захисника-адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000781,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянки України, з неповною середньою освітою, непрацюючої, одруженої, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимої,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України,

за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_6 , її захисника адвоката ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 03 серпня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджена за ч. 2 ст. 121 КК України на 8 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону із змінами, внесеними Законом від 26.11.2015 року №838-VIIІ) у строк покарання ОСОБА_6 зарахований строк її перебування в установі попереднього ув`язнення з 06 листопада 2015 року по 20 червня 2017 року з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону із змінами, внесеними Законом від 18.05.2017 року №2046-VIIІ, який набрав чинності 21.06.2017 року) у строк покарання ОСОБА_6 зарахований строк перебування в установі попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 4 984 грн. 46 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що 04 листопада 2015 року в післяобідній час, обвинувачена ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у житловому будинку, АДРЕСА_1 , який належав її матері ОСОБА_10 , під час сварки з останньою, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, навмисно завдала одного удару дерев`яною палицею з загостреним кінцем в задню поверхню правої гомілки, ударила клинком ножа в волосяну частину голови та в задню поверхню лівої гомілки, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді однієї колото-різаної рани волосяної частини голови в лівій тім`яній ділянці та однієї колотої рани на задній поверхні правої гомілки в нижній третині, які мають ознаки легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, а також у виді однієї наскрізної колото-різаної рани на задній поверхні лівої гомілки в верхній третині, в ділянці підколінної ямки з ушкодженням заднього великогомілкового м`язу та пошкодженням малогомілкової артерії, яке має ознаки тяжкого ступеню тілесних ушкоджень, що спричинило масивну крововтрату та призвело до смерті потерпілої ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачена ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, виправдати її, мотивує тим, що матері вона не вбивала, навпаки любила матір та ніколи б не завдала їй шкоди. Не заперечує, що між ними виникали сварки, але пов`язано це було з великою кількістю важкої роботи. Не може пояснити та зрозуміти, чому тітка вказує на неї як на убивцю матері. Сама тітка з матір`ю посварилась та останнім часом майже не бувала у них вдома.

Наявність слідів крові на власних штанах пояснює тим, що напередодні її матір перебувала в нетверезому стані, упала на мішок з порожніми пляшками та вдарилась правою стороною об поріг, з носа розпочалася кровотеча, яку вона допомагала зупинити через що і забруднилась.

Кілька днів вона не могла потрапити у будинок через те, що двері були зачинені з середини. Спочатку вона не дуже хвилювалась, оскільки матір частко закривалась і не пускала її у будинок, потім на третій день у п`ятницю вона повернулася додому, відчинила вхідні двері, то перед дверями до кімнати побачила кров, злякалась, стала виламувати двері сокирою. До будинку прийшли тітка, зять сестра, які стали заглядати у вікна та побачили її матір на підлозі у кухні, яка не рухалася.

У вчиненні даного злочину підозрює свого співмешканця, який неодноразово погрожував вбивством її матері, особисто їй регулярно спричиняв тілесні ушкодження ножем.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 також просить скасувати вирок суду, а провадження у справі закрити за недоведеністю винуватості особи у вчиненні злочину та вичерпанням можливості їх отримання.

Аргументує тим, що висновки суду про винуватість ОСОБА_6 в інкримінованому їй злочині, спростовуються показаннями свідків подружжя ОСОБА_11 , до яких матір обвинуваченої потерпіла ОСОБА_10 приходила у середу 04.11.2015 року, коли стемніло, зателефонувати сестрі ОСОБА_12 (тепер ОСОБА_13 ) На думку захисника, це було близько 17 години, тоді як судово-медичні данні вказують на те, що смерть ОСОБА_10 настала за 48 годин до часу дослідження тіла, яке проводилося 06.11.2015 року о 17 годині 30 хвилин.

Відповідно до висновку імунологічної експертизи, на загостреному кінці дерев`яної палиці було виявлено кров людини та піт, походження яких не виключається від ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , в той час, як на іншому кінці палки був виявлений піт, який походить від особи, яка не проходить у даному кримінальному провадженні. Клітин крові та клітин травматичного походження на палиці взагалі не виявлено.

При дослідженні клинка ножа експертами були виявлені антигени, які походять від особи з групою крові АВ, але така особа по даній справі не проходить. На названому об`єкті могли мати місце змішання слідів крові з різними груповими характеристиками, проте їх наявність вказує на присутність третьої особи, причетність якої до вчинення злочину не з`ясовувалася.

Надані стороною обвинувачення висновки експертиз не доводять причетності ОСОБА_6 до заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , які призвели до смерті потерпілої.

Під час огляду місця події, а також огляду трупа ОСОБА_10 були вилучені ряд речей, які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Спадкоємицею потерпілої є ОСОБА_6 .. Однак, ні слідчий, ні прокурор, ні потерпіла не звертались до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, у порядку передбаченому кримінальним процесуальним законом. На порушення ч. 5 ст. 171 КПК України, наступного робочого дня після вилучення майна, після огляду місця події 06.11.2015 і трупа потерпілої, обвинуваченій не було повернуто вилучене майно, як особі у якої воно було вилучено.

У зв`язку з цим, в порядку ст. 87 КПК України, надані докази є недопустими та не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, так само як і результати експертиз, отриманих в результаті дослідження таких доказів.

При відкритті матеріалів кримінального провадження, на порушення вимог ст. 290 КПК України, стороні захисту не надавалися речові докази для їх огляду, що свідчить про порушення права на захист, а відповідно і суд не може посилатись на ці докази у своєму рішенні.

Показання потерпілої в судовому засіданні щодо факту нападу ОСОБА_6 на загиблу з ножем, не підтверджується жодним доказом, сусіди обвинуваченої про такі випадки не знають. Твердження потерпілої про те, що її сестра ОСОБА_10 не скаржилась на стан здоров`я, також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ОСОБА_13 бачилась з ОСОБА_10 за півроку до загибелі останньої.

Захисник звертає увагу на неправильність зарахування в подвійному розмірі терміну попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, посилаючись на дію кримінального закону у часі, який не може погіршувати становище обвинуваченої.

Прокурор у кримінальному провадженні в апеляційній скарзі просить про скасування вироку за м`якістю призначеного покарання та про ухвалення нового вироку, яким ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України призначити покарання у виді 9 років позбавлення волі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що ОСОБА_6 вчинила тяжкий злочин, негативно характеризується за місцем проживання, веде антисоціальний спосіб життя, після нанесення тілесних ушкоджень не намагалась надати допомоги потерпілій, наступного дня бачила у будинку кров, проте ніяких заходів не вжила. Обставин, які б пом`якшували покарання, встановлено не було, в той час, як наявна обтяжуюча обставина - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Обвинувачена не визнає своєї провини, намагається уникнути відповідальності за вчинене.

Заслухавши доповідача, обвинувачену та її захисника, які підтримали доводи апеляційних скарг про непричетність до вчинення злочину та незаконність засудження, прокурора, який заперечував проти аргументів захисту та просив про ухвалення вироку та посилення покарання обвинуваченій, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає подані апеляційні скарги залишити без задоволення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 04 листопада 2015 року ОСОБА_6 разом із своєю матір`ю ОСОБА_10 запросили ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 копати картоплю, які працювали у них на городі до 12 години, пообідали в хаті та розійшлися, у будинку залишилися обвинувачена та її матір.

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 06.11.2015 року № 124 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла від гострої крововтрати, яка виникла внаслідок колото-різаної рани лівої гомілки з ушкодженням м`язів та глибокої малогомілкової артерії. Смерть могла настати за 48 годин до часу дослідження трупа. Враховуючи характер та локалізацію колото-різаної рани, вона могла виникнути від дії предмету типу ножа і не могла бути отримана при падінні потерпілої стоячи з висоти власного зросту на площину, з наступним ударом об гострий колюче-ріжучий предмет типу клинка ножа ( том 2 а. с. 4-7).

Першим на місце вчинення злочину 06 листопада 2015 року прибув свідок ОСОБА_17 місцевий фельдшер, якому зателефонувала потерпіла ОСОБА_18 сестра убитої та тітка обвинуваченої. Згідно пояснень свідка, перші двері у будинку були відкритими, внутрішні двері закриті, які він відкрив шляхом віджиму. ОСОБА_10 сиділа біля дверей, він через поріг намагався перевірити пульс, проте у неї вже було трупне заклякання. На тілі були виявлені колоті рани. Перед дверима в кімнату він помітив на підлозі плями, схожі на кров. Обвинувачена ОСОБА_6 була вдягнена в темну куртку, штани темно-коричневого кольору та калоші, свідок звернув увагу на штани, на яких були плями бурого кольору. В коридорі будинку, де виявили мертвою його господарку, виявили та вилучили загострену палку зі слідами крові, светр з плямами схожими на кров та кухонний ніж.

Зазначаючи про непричетність до вчинення злочину, ОСОБА_6 вказує, що вони проживають у двох з матір`ю і до них ніхто не заходить.

Обвинувачена зловживає спиртними напоями, її покійна мати на момент смерті перебувала в стані алкогольного сп`яніння середнього ступеню, про що свідчить наявність етилу в її крові в концентрації 2,4г/л.

Данні протоколу огляду місця події про виявлення плям крові на підлозі у будинку, з урахуванням характеру рани, вказують на те, що ОСОБА_10 одержала колото-різані поранення у себе вдома, після чого замкнулася в кімнаті, де і померла від втрати крові під дверима.

У обвинуваченої ОСОБА_6 був вилучений одяг, на якому згідно висновку медико-криміналістичної експертизи, на лівому черевику-калоші та на передній поверхні штанів мались численні плями крові, які за формою та розташуванням на штанах та на лівій калоші вказують на те, що вони утворилися при опусканні достатньо великого об`єму крові донизу під дією сили тяжіння та питомої ваги крові по вертикальній чи похилій поверхні. Джерело крові по відношенню до сприймаючої поверхні не переміщалося, оскільки усі патьоки та плями направлені в одному напрямі без перехрещувань та відхилень (висновок в томі 2 на а. с. 28-29).

Версія захисту про причетність до заподіяння тяжкого тілесного ушкодження іншої особи, виглядає невірогідною з огляду на характер рани виявленої у ОСОБА_10 - пошкодження малогомілкової артерії лівої гомілки у верхній третині в ділянці підколінної ямки, яке викликало гостру крововтрату, та на наявність слідів крові на одязі обвинуваченої, які утворилися при потраплянні великого об`єму крові.

Присутність на одязі обвинуваченої домішок крові від іншої людини, не виключає причетності її до злочину. ОСОБА_6 три дні після поранення власної матері ночувала у різних людей та була відсутньою вдома, пояснюючи оточуючим, що її мати не пускає у будинок, на її одяг цілком ймовірно могла потрапити кров як людей, так і тварин. В слідах на правій калоші, вилученій у ОСОБА_6 , була знайдена кров, видова належність якої не встановлена через недостатню кількість білка.

Пояснення обвинуваченої, що її мати була п`яною упала та ударилась об мішок з пляшками через що у неї пішла кров з носа, яка забруднила її одяг, спростовуються медико-криміналіститними даними, згідно яких патьоки та плями крові на одязі утворилися від кровотечі в одному напрямку, що не характерне для носової кровотечі, яка суттєво відрізняється від артеріальної як по кількості так і по напрямку та формі плям крові.

Подружжя свідків ОСОБА_11 , до яких приходила ОСОБА_10 , щоб зателефонувати своїй сестрі, ні дня тижня, ні дати, не пам`ятають, пов`язують прихід з копанням картоплі та темною порою доби, що надає стороні захисту ставити під сумнів доведеність обвинувачення: якщо ОСОБА_10 приходила 04 листопада 2017 року о 17 годині, то о 17 годині 30 хвилин обвинувачена поранити її не могла, оскільки за цей час потерпіла не встигла дійти додому.

Зі слів самої обвинуваченої, троє найнятих чоловіків, починаючи з понеділка по середу конем виорювали рядки картоплі, яку потім збирали, в тому числі вибирала картоплю і вона. У листопаді місяці довгота дня не перевищує 9 годин 20-30 хвилин і залежно від погоди починає темніти з 15години 30 хвилин.

Відповідаючи на питання в суді першої інстанції свідок ОСОБА_19 зазначала, що коли до неї приходила телефонувати ОСОБА_10 вона питала, чи викопали картоплю, на що остання зауважила, що ще копають. Відповідно ОСОБА_10 могла приходити як у понеділок, так і у вівторок -2 та 3 листопада 2015 року.

Свідок ОСОБА_20 був зайнятий власним господарством, взагалі не бачив ОСОБА_10 та про її прихід знає зі слів дружини.

Як обвинувачена, так і чоловіки, які їй допомагали копати картоплю, стверджують, що закінчили роботу в середу 04 листопада 2015 року, відповідно цього вечора ОСОБА_10 до Дубинських не ходила, інакше б повідомила ОСОБА_11 , що викопала картоплю.

Встановлюючи день смерті потерпілої, експерт у висновку № 124 вважав, що смерть ОСОБА_10 могла настати за 48 годин до часу дослідження трупа, який розпочав досліджувати о 17 год. 30 хв. 06.11.2015 року, відповідно потерпіла померла близько 17 години 30 хвилин 04 листопада 2017 року.

Окрім тяжкого тілесного ушкодження на тілі ОСОБА_10 було виявлене колоте поранення та різане поранення легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я, які вказують на раптовість виниклого конфлікту та заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій предметами, які опинилися під рукою.

Відсутність слідів крові та поту на другому кінці дерев`яної палиці та на ножі, можуть бути викликані їх особливостями поверхні.

На кухонному ножі, ручка якого обмотана синьою ізоляційною стрічкою, вилученому з будинку обвинуваченої та загиблої, була виявлена кров з генетичними ознаками крові ДНК профілем зразка крові ОСОБА_10 , а також кров людини статева належність якої невстановлена, домішки крові іншої людини, що не виключає застосування цього ножа обвинуваченою для поранення власної матері. Використання ножа як побутового предмету пояснює наявність інших слідів та виділень.

На загостреному кінці палиці, вилученої з місця злочину, виявлена кров жіночої генетичної статі. При серологічному дослідженні змішаних слідів корові та поту, з урахуванням того, що обвинувачена ОСОБА_6 є рідною дочкою потерпілої ОСОБА_10 , у обох група крові А, експерт не виключає наявність домішок їх крові на палиці.

З урахуванням слідів виявлених у будинку обвинуваченої, характеру поранення, часу виявлення тіла потерпілої, способу життя потерпілої та обвинуваченої, які зловживали спиртними напоями, не слідкували за порядком у будинку, що добре видно за фотографіями до протоколу огляду місця події злочину, відповідно і ножі та інші предмети у них не чистились роками, розкидані по будинку, наявність на одязі, вилученому у обвинуваченої численних плям крові, які за формою та розташуванням, характерні для артеріальної кровотечі, наявність мотиву для вчинення злочину на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, вказують на правильність висновків суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, щодо власної матері.

Аргументи захисту про недопустимість доказів та про порушення права на захист є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам їх зібрання та закріплення.

Огляд будинку проводився за письмовою згодою та в присутності рідної сестри ОСОБА_10 , потерпілої ОСОБА_21 , голови Бірківської сільської ради, двох понятих. Посилання захисника, що ОСОБА_6 є прямою спадкоємицею після смерті матері, у неї згоди не питали, не ставить під сумнів проведення такої слідчої дія як огляд місця події злочину. Спадщина оформляється через 6 місяців після смерті спадкодавця, діти, які причетні до позбавлення життя батьків, їх майно не успадковують. За адресою по АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які теж можуть бути спадкоємцями потерпілої.

Вилучення одягу у обвинуваченої ОСОБА_6 відбувалося в присутності двох понятих, оформлене протоколом. Постановою слідчого одяг обвинуваченої був визнаний речовими доказами по справі, відповідно не мав статусу тимчасово вилученого майна і на нього згідно з кримінально - процесуальним законом, не було потреби накладати арешт.

При відкритті матеріалів досудового розслідування стороні захисту надавалися усі матеріали, в тому числі і речові докази, які є складовою частиною кримінального провадження. Та обставина, що захиснику не відкрили упаковку кожного доказу та не провели демонстрацію слідів, пояснюється спеціальним порядком збереження доказів та слідів на них, необхідність дослідження чи перевірки яких може виникнути і під час судового розгляду.

З протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 24 лютого 2016 року вбачається, що обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_7 повністю ознайомились з матеріалами досудового розслідування, клопотань та доповнень не мали.

Отже, усі заперечення проти звинувачення були перевірені судом першої інстанції, і спростовані наведеними у вироку доказами, які зібрані відповідно до вимог кримінально-процесуального закону та оцінені з точки зору належності, допустимості та достовірності. Підстав не вірити оцінці доказів, колегія суддів не вбачає.

Застосовуючи положення ч. 5 ст. 72 КК України, суд першої інстанції виконав вимоги кримінального Закону про дію в часі. Пільгове зарахування терміну попереднього ув`язнення в подвійному розмірі в строк відбування покарання, існувала протягом певного проміжку часу, потім законодавець повернувся до попередньої редакції Закону і пільгу скасував. Суд першої інстанції не міг застосовувати закон, який скасований та втратив свою чинність.

Доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність посилення покарання, також є необґрунтованими.

Призначаючи покарання, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обираючи вид та строк покарання, суд першої інстанції в повній мірі врахував суспільну небезпечність вчиненого злочину, обставини справи, особу винної, відсутність пом`якшуючих обставин, наявність обставини, яка обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, і призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення винної та попередження вчинення нею нових злочинів.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 409, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 , її захисника адвоката ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 03 серпня 2017 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а для засудженої, яка перебуває під вартою, в той же строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_24 ОСОБА_25 ОСОБА_26