Справа180/1168/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2018 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарями с/засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Марганець кримінальне провадження, внесене 21 травня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000351, за яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Сусуман Магаданської області, громадянин України, не одружений, з неповною середньою освітою, не працюючий, зареєстрований та фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

28 березня 2002 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.152, ч.2 ст.153, 70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 21 лютого 2008 року по відбуттю строку покарання;

21 грудня 2009 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1, ч.3 ст.187, 70 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений 11 травня 2017 року по відбуттю строку покарання,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИВ:
21 травня 2017 року, приблизно о 01 годині 50 хвилин ОСОБА_6 знаходився на території колишнього дитячого садка, розташованій навпроти будинку АДРЕСА_2 , де разом з ОСОБА_10 розпивав спиртні напої, і у нього раптово виник умисел на відкрите викрадення будь-якого майна, належного останньому.
21 травня 2017 року приблизно о 01 годині 55 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись на території колишнього дитячого садка, розташованій навпроти будинку АДРЕСА_2 , застосовав до ОСОБА_10 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я останнього, що виразилося в умисному нанесенні одного удару кулаком по голові, від чого ОСОБА_10 впав, та умисно наніс лежачому декілька ударів ногами в область голови, точної кількості ударів встановити не вдалося, після чого відкрито умисно повторно з корисливих мотивів заволодів сумкою потерпілого, в якій знаходились грошові кошти в сумі 200 гривень та мобільний телефон «МАХVІ», вартістю 1073 гривні 80 копійок, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1273 гривені 80 копійок.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочину за ч.2 ст.186 КК України не визнав. Визнав лише те, що побився з потерпілим, однак, у нього не було наміру на відкрите викрадення майна ОСОБА_10 . Суду пояснив, що приблизно о 23:00-24:00 годині 19-20 травня 2017 року, точніше не пам`ятає, він пішов проводжати свою знайому, і на зворотньому шляху зустрів ОСОБА_10 . Він зателефонував ОСОБА_12 , з якою проживав на той час, попросив винести йому пиво. Разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_12 вони сиділи на лавочці біля під`їзду свого будинку АДРЕСА_3 , спілкувалися і пили пиво. Так як вже було пізно, він запропонував піти до колишнього дитячого садка, щоб не заважати людям відпочивати. В тому садочку він попросив у ОСОБА_10 сигарети, і коли той в грубій формі йому відмовив, то розлютився і вдарив ОСОБА_10 кулаком по голові, від чого останній впав і продовжував його ображати і лаявся. Тоді він двічі вдарив ОСОБА_10 ногою в обличчя і пішов додому, а ОСОБА_12 пішла за ним. Вже вдома він побачив, що вона забрала у потерпілого сумку, накричав на неї, і коли вона витягла з сумки телефон, він схопив цей телефон, викинув через балкон, а сумку відніс ОСОБА_10 , перед яким вибачився. Навіщо ОСОБА_12 взяла сумку не знає.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні суду пояснив, що в ніч з 20 на 21 травня 2017 року приблизно о 01:00 годині ночі він ішов додому і зустрів ОСОБА_6 , з яким пив пиво, а потім, слово-по-слово, посварилися й побилися. Він втратив свідомість. Потім до нього підійшла якась жінка, яка викликала поліцію та швидку допомогу. Він не бачив того моменту, коли з нього знімали сумку. Коли прийшов до тями, сумка лежала біля нього, а в сумці не було грошей та телефону. Він вірить ОСОБА_6 , що той телефон у нього не брав. Те, що він пояснював працівникам поліції після побиття, він не підтверджує, оскільки на той момент був п`яний і злий. Після того, як поспілкувався з ОСОБА_6 про обставини події, він все згадав, і вважає, що ОСОБА_13 не міг взяти у нього телефон. Розмова відбулася вже після того, як ОСОБА_6 випустили з-під варти під домашній арешт. Також повідомив, що ОСОБА_6 відшкодував йому моральну шкоду в сумі 3000 гривень після розмови.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні розповіла, що в травні 2017 року вона близько тижня жила в квартирі АДРЕСА_4 разом з ОСОБА_6 . Приблизно в середині травня 2017 року пізно ввечері ОСОБА_14 пішов проводжати свою знайому і через деякий час зателефонував їй з проханням винести пива. Вона взяла пляшку пива і вийшла з будинку. На площадці перед під`їздом ОСОБА_6 сидів на лавочці разом з незнайомим їй чоловіком. Далі вони пили пиво, спілкувалися, поки ОСОБА_6 не запропонував піти у колишній дитячій садок, за його словами, аби не заважати сусідам. В садочку ОСОБА_6 попросив у того чоловіка сигарети, і отримавши відмову, вдарив того. Чоловік впав на землю, а ОСОБА_6 почав бити лежачого ногою по голові та обличчю. Коли чоловік перестав чинити опір, ОСОБА_6 нахилився, зняв з нього сумку і кинув їй, наказавши глянути, що в сумці. Вона злякалася, що ОСОБА_6 може побити і її, тому виконала його наказ і заглянула в сумку, де побачила гроші, трохи більше 100 гривень, точної суми не пам`ятає, та телефон, описати його не може. Гроші та телефон вона віддала ОСОБА_6 , і вони пішли додому. Вона хвилювалася за чоловіка, тому попросила ОСОБА_15 сходити з нею, подивитися, що з чоловіком. Чоловік був на тому ж місці, але вже не лежав, а сидів. Тоді ОСОБА_6 надів на нього сумку, а коли почув звук сирени поліцейської машини, то втік, а вона залишилася до приїзду працівників поліції. Вранці вона повернулася до квартири ОСОБА_6 , повідомила йому, що її допитували в поліції, а він взяв телефон, який забрав в потерпілого, і викинув його через вікно балкону. Після того вона пішла від ОСОБА_6 і повернулася до свого місця мешкання в м.Нікополі. Він декілька разів телефонував їй, погрожував, наказував не приїжджати до ОСОБА_16 і не давати проти нього показання, а також вимагав від неї 3000 гривень, погрожуючи тим, що вона теж є співучасником злочину.

В ході судового слідства судом досліджені письмові докази, надані стороною обвнувачення, а саме:

протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, що 21.05.2017 року слідчий СВ Марганецького ВП прийняв усну заяву від ОСОБА_17 про те, що 21.05.2017 року близько 01 години 50 хвилин невстановлені особи завдали йому тілесних ушкоджень та відкрито заволоділи належним йому мобільним телефоном «МАХVІ», вартістю 695 гривень, та грошовими коштами в сумі 200 гривень. Особа, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 (а.с.91);
витяг з кримінального провадження № 0000351 щодо внесення 21 травня 2017 року до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення (а.с.11);

протокол проведення слідчого експерименту від 24 травня 2017 року та відеозапис слідчого експерименту, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_6 , що 24 травня 2017 року ОСОБА_6 показав та добровільно розповів про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зокрема, що на території колишнього дитячого садка, розташованого навпроти будинку АДРЕСА_2 , де він, ОСОБА_12 та ОСОБА_10 продовжували пити пиво, ОСОБА_10 просити в нього сигарети, і висловлюватися в його бік та в бік ОСОБА_12 нецензурною лайкою. Тоді він вдарив кулаком правої руки в ліву частину обличчя потерпілого, після чого той впав на землю, а ОСОБА_6 наніс йому два удари ногами. Після того пояснив, що зняв з ОСОБА_10 сумку і дав її ОСОБА_12 , щоб вона оглянула її та знайшла в ній цигарки та грощі. На що ОСОБА_12 , взявши до рук сумку, побігла на вихід із території колишнього дитячого садка. Потім пояснив, що підійшов до чоловіка, і перевіривши, чи той дихає, підняв його, надягнув сумку на плече і відвів до крильця будівлі дитсадка. Також в присутності всіх учасників слідчої дії пояснив, що серед майна, яким заволодів, було трохи більше 100 гривень і мобільний телефон чорного кольору, кнопковий. Телефон був занесений до його квартири ОСОБА_12 . В подальшому телефон був викинутий ним з балкону квартири, так як був йому непотрібний (а.с.76-79, 80);

протокол проведення слідчого експерименту від 16 липня 2017 року та відеозапис слідчого експерименту, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_10 , який показав та розповів про події, що сталися з ним 21 травня 2017 року, зокрема, що вночі йшов додому і зустрів ОСОБА_6 , який запропонував йому разом випити пива, а він погодився. Згодом до них приєдналася жінка. Пили пиво біля під`їзду будинку №1 на 10-му кварталі, потім ОСОБА_6 запропонував піти у дитячий садок, що навпроти будинку № 1, і де вони потім сиділи і продовжували пити пиво. ОСОБА_6 став чіплятися до нього, просив цигарки, а потім вдарив його рукою в обличчя, від чого він впав на землю, а той почав бити його ногами по голові та схопив рукою за лямку його сумки, вдягненої через плече. Він теж схопив рукою за лямку сумки і не відпускав, доки не втратив свідомість. Коли прийшов до тями, біля нього нікого не було, а його сумка знаходилася поряд з ним на землі. В сумці не було мобільного телефону, а в гаманці грошових коштів в сумі 200 гривень (а.с.80, 81-84);

висновок експерта № 109-Е за результатами судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень ОСОБА_6 (а.с.85-86);

висновок експерта № 110-Е за результатами судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , згідно якого виявлені в ОСОБА_10 тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, і можуть відповідати подіям 21 травня 2018 року (а.с.87-88);

протокол пред`явлення особи для впізнання від 22 травня 2017 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_6 серед пред`явлених йому осіб, як такого, що заволодів належним йому майном (а.с.89-90);

повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 17 липня 2017 року (а.с.92-94);

висновок судово-медичного експерта № 124 від 29 червня 2017 року, що ОСОБА_6 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, іншим хворобливим станом психіки в період інкримінованих йому діянь не страждав и в даний час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в даний час легку розумову відсталість з порушенням поведінки. В період інкримінованих йому діянь він міг віддавати собі звіт в своїх діях і керувати ними. В досліджуваній ситуації в стані фізіологічного афекту не перебував;

висновок судово-товарознавчої експертизи № 214 від 30 травня 2017 року, що ринкова вартість мобільного телефону «МАХVІ Х850» з врахуванням зносу станом цін на 21 травня 2017 року складає 1073 гривень 80 копійок (а.с.101-106);
протокол огляду місця події від 21 травня 2017 року, що об`єктом огляду є ділянка місцевості, розташована на території колишнього дитячого садка на 10-му кварталі в м.Марганець (а.с.107-111);
протокол огляду місця події від 22 травня 2017 року, згідно якого об`єктом огляду є приміщення квартири АДРЕСА_4 (а.с.112-115).
Аналізуючи досліджені під час судового розгляду докази, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена та підтверджена сукупністю зібраних по кримінальному провадженню доказів, клопотань про визнання яких недопустимими від сторін кримінального провадження під час судового розгляду кримінального провадження не надходило.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Заперечення ОСОБА_6 з приводу відсутності в нього наміру та дії по заволодінню майном потерпілого ОСОБА_10 , зокрема, мобільним телефоном та грошима, не витримують перевірки доказами.

Так, в ході слідчих експериментів потерпілий ОСОБА_10 розповів, що саме ОСОБА_6 під час бійки намагався зняти з нього сумку, а ОСОБА_6 розповів на місці і показав, що зняв з лежачого на землі ОСОБА_10 сумку, кинув її ОСОБА_12 і наказав знайти в ній цигарки та гроші, а потім заволодів телефоном і грошима, знайденими ОСОБА_12 в сумці та переміщеними нею ж до його квартири. Під час слідчої дії та в судовому засіданні ОСОБА_6 зазначив, що потім він цю сумку повернув потерпілому вже без телефону та без грошей, оскільки телефон він викинув зі своєї квартири через вікно балкону.

Те, що сумку зняв з потерпілого ОСОБА_6 і наказав їй оглянути сумку, а потім взяв мобільний телефон та гроші, належні ОСОБА_10 , підтвердила і свідок ОСОБА_12 . Також, за її свідченням, ОСОБА_6 приніс телефон додому і викинув його у вікно лише вранці, коли вона повернулася додому з поліції і розповіла, що її допитували.

Суд ставиться критично і до показань ОСОБА_6 з приводу тієї обставини, що в ході слідчого експерименту, який був проведений 24 травня 2017 року за його участю, він розповідав про обставини події зі слів слідчого ОСОБА_18 , яка погрожувала йому. Обвинувачений не зміг переконливо пояснити, чому про тиск з боку слідчого він не повідомив свого захисника ОСОБА_19 , або будь кого іншого.

Не витримують перевірки доказами і показання ОСОБА_6 , що телефон взяла ОСОБА_12 .

Так, під час слідчого експерименту за його участю, проведеного 24 травня 2017 року, обвинувачений повідомив слідчому, що він зняв сумку з ОСОБА_10 і кинув її ОСОБА_12 , а остання взяла сумку і понесла її додому. В судовому засіданні ОСОБА_6 надав інші показання, а саме, що він не бачив, як ОСОБА_12 принесла додому сумку, і що, побачивши в квартирі сумку та телефон, що належить потерпілому, він викинув телефон через вікно, а сумку відніс ОСОБА_10 .

ОСОБА_6 не надав достовірних пояснень тому, чому він змінив свої показання, а також тому, чому він викинув телефон через вікно, а не повернув його ОСОБА_10 , як і не надав пояснень щодо грошей, які були викрадені з сумки потрепілого.

Також, суд ставиться критично до показань потерпілого ОСОБА_10 , наданих ним в судовому засіданні, що ОСОБА_6 не брав у нього телефон, оскільки це суперечить показаням ОСОБА_10 , наданим ним під час слідчого експерименту, проведеного 16 липня 2017 року.

Крім того, суд приймає до уваги зауваження прокурора, що потерпілий ОСОБА_10 змінив свої покази лише після спілкування з обвинуваченим ОСОБА_6 , який був 13 вересня 2017 року поміщений під домашній арешт, і після отримав від останнього компенсацію за моральну шкоду в розмірі 3000 гривень. До вказаної розмови потерпілий ОСОБА_10 , не вагаючись, називав ОСОБА_6 , як особу, яка викрала у нього мобільний телефон та гроші. Дані обставини зафіксовані в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколі пред`явлення особи для впізнання від 22.05.2017 року, протоколі проведення слідчого експерименту, проведеного 16 липня 2017 року за участю потерпілого, відеозаписах проведення слідчого експерименту.

Суд не приймає доводи захисника ОСОБА_11 , що дії ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ст.296 КК України, оскільки не вбачає в діях ОСОБА_6 ознак хуліганства.

Невизнання обвинуваченим вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, суд розцінює як обраний ним спосіб захисту та спробу уникнути відповідальності за вчинене.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ч.1 ст.65 КК України: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та оставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Положеннями ч.2 ст.65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Суд враховує те, що злочин, який вчинив ОСОБА_6 , є тяжким злочином.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини, вчиненні із застосуванням насильства. Вчинив злочин, маючи не зняту і не погашену судимість.

На даний час він не працює, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, але перебуває на обліку у лікаря-психіатра; за місцем мешкання скарг на нього не надходило.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, є відшкодування потерпілому ОСОБА_10 моральної шкоди. Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання суд враховує думку потерпілого ОСОБА_10 , який в судовому засіданні повідомив, що претензій до ОСОБА_6 не має.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що обвинувачений на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин відразу ж після звільнення з місць позбавлення волі, враховуючи вимоги кримінального закону і передбачені цим законом санкції, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого є неможливим без ізоляції від суспільства, і йому необхідно призначити міру покаранняу виді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст.186 КК України.

24 травня 2017 року згідно ухвали слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою суду від 13 вересня 2017 року запобіжний захід змінено на домашній арешт.

Тому у строк відбуття покарання ОСОБА_6 буде зараховано весь строк його попереднього ув`язнення з 24 травня 2017 року по 13 вересня 2017 року.

Враховуючи вимоги ч.5 ст.72 КК України в редакції, що діяла на момент застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, період з 24 травня 2017 року (з моменту обрання відносно нього міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) і до 20.06.2017 року включно (до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 року) строк відбуття покарання зараховувати: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Період попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по 13 вересня 2017 року включно зараховувати за правилом: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Зважаючи на те, що існує велика імовірність ухилення ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, суд вважає за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Матеріальна шкода, завдана кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_10 , становить 1273,80 гривень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Згідно постанови про залучення речових доказів від 09 червня 2017 року визнано речовими доказами речі, вилучені у квартирі АДРЕСА_4 за місцем мешкання ОСОБА_6 , та річ, виявлену під час проведення огляду ділянки місцевості поблизу будинку № 1 на 10-му кварталі та під`їзду вказаного будинку.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту взяття під варту.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_6 зарахувати строк його попереднього ув`язнення:

з 24 травня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;

з 21 червня 2017 року по 13 вересня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Взяти під варту ОСОБА_6 в залі суду негайно після проголошення вироку.

Речові докази:

- футболку спортивну білого кольору з чорними вставками, поміщену до спецпакету № 3472946,

- спортивні штани чорного кольору з трьома білими лампасами, поміщені у спецпакет № 3472945,

- одна пара чоловічих тапок чорного кольору, поміщені в спецпакет № 3472947,

- спортивну кофту «Адідас» чорного кольору з білими вставками, поміщену у спецпакет № 3472995, передані на зберігання до камери схову речових доказів Марганецького ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області, - повернути ОСОБА_6 .

Копію вироку негайно вручити учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_20