Справа № 500/6029/17
Провадження № 1-кп/500/469/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2017 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

законний представник обвинуваченого ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

представник органу пробації ОСОБА_7

розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 обвинувальний акт №0000369 по кримінальному провадженню за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, циган, з неповною середньою освітою, не працюючий, не навчається, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 10 лютого 2017 року, біля 19.00 години, в м. Ізмаїлі Одеської області біля будинку № 2 по вул. Ювілейній, умисно, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, направлених на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, застосував у відношенні ОСОБА_8 насильство, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, яке виразилось в нанесенні ОСОБА_8 удару в область правого вуха, від якого він впав на землю, відкрито заволодів його мобільним телефоном марки «Nokia» вартістю 300 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора «Київстар» вартістю 25 грн., на рахунку якої були гроші у сумі 20 грн. та мобільним телефоном марки «BRAVIS» вартістю 300 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора «Київстар» вартістю 25 грн., на рахунку якої були гроші у сумі 20 грн., сім-карта оператора «МТС» вартістю 25 грн., на рахунку якої були гроші у сумі 20 грн., чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 735 гривень, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми діями він вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе визнав в повному обсязі та пояснив, що потерпілого не знав, коли вийшов з магазину, побачивши потерпілого вдарив його, потерпілий впав, та він викрав у нього два мобільних телефони, та пішов додому. Один телефон віддав, а другий склав у тумбу, та потім видав працівникам поліції. У скоєному кається, просить не позбавляти волі.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 пояснила, що син змінився, став слухняним та заробляти грошей, бабусі по дому допомагає. Про скоєне дізналася, коли до них приїхали працівники поліції, та син зізнався у скоєному. Вона за нього ручається, та згодна взяти його на поруки.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого та оголошенням характеризуючих матеріалів.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину є доведеною для ухвалення обвинувального вироку.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Також, згідно висновку досудової доповіді, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середню ймовірність вчинення повторного правопорушення. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, криміногенні фактори, які впливають на поведінку обвинуваченого, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, Ізмаїльський міськрайонний відділ з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції вважає, що виправлення неповнолітнього без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Керуючись ст. ст. 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину та вважати засудженим за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75, 104 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Відповідно до ч.4 ст. 104 КК України, суд покладає на законного представника обвинуваченого - ОСОБА_5 обов`язок щодо нагляду за засудженим та проведення з ним виховної роботи.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1