Ухвала іменем україни 07 листопада 2017року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 05 грудня

2016 року й ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 серпня 2017 року стосовно ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, захисник звернулася до суду з касаційною скаргою, яка не відповідала вимогам

ст. 427 КПК, а тому ухвалою колегії суддів ВССУ від 11 жовтня

2017 року її було залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк на усунення недоліків.

У цій ухвалі касаційного суду зазначалося, що касаційна скарга

не містила правового обґрунтування незаконності оскаржуваних рішень судів першої й апеляційної інстанцій з підстав, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1

ст. 438 КПК, на які посилалася захисник, з огляду на положення статей 370, 374, 404, 412, 414, 419 цього Кодексу у їх взаємозв`язку. Також захисником до касаційної скарги не було додано оформлених належним чином документів, що підтверджують її повноваження відповідно до вимог ст. 50 КПК.
У межах встановленого строку захисник повторно звернулася до суду з касаційною скаргою, однак, як вбачається з її змісту, не усунула усі недоліки, зазначені в ухвалі ВССУ від 11 жовтня 2017 року.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Положення ст. 438 КПК визначають, що підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є:

істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;

неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При цьому, при вирішенні питання про наявність таких підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Усупереч п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, посилаючись формально на незаконність вироку місцевого суду й ухвали суду апеляційної інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідності призначеного ОСОБА_5 покарання ступеню тяжкості злочину й особі засудженого внаслідок суворості, захисник у касаційній скарзі

не навела правового обґрунтування заявлених вимог щодо необхідності скасування оскаржуваних судових рішень відповідно до ст. 438 КПК і з урахуванням відповідних положень статей 370, 374, 404, 412, 414, 419 цього Кодексу у їх взаємозв`язку. Вона не зазначила, у чому конкретно полягає незаконність судових рішень та яким чином порушення, на які формально посилається у касаційній скарзі захисник, перешкодили чи могли перешкодити судам ухвалити законні та обґрунтовані судові рішення.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість чи суворість. Касаційна скарга захисника не містить конкретних доводів, які би ґрунтувалися на положеннях ч. 1

ст. 414 КПК (як щодо виду призначеного покарання, так і щодо його розміру).
Відповідно до правил ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами саме норм матеріального та процесуального права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги. Відсутність у ній згаданих обґрунтувань перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 427 КПК Касаційна скарга підписується особою, яка її подає. Якщо касаційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 50 КПК встановлено, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:

1) свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю;
2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
У порушення ч. 4 ст. 427 КПК захисником до касаційної скарги

не додано усіх оформлених належним чином документів, що підтверджують її повноваження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 50 цього Кодексу (договору із захисником або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги).

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху,

в установлений строк.

Оскільки захисник не усунула усіх недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк, її касаційна скарга підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів
у х в а л и л а:

повернути захиснику ОСОБА_4 її касаційну скаргу на вирок Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 05 грудня

2016 року й ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 серпня 2017 року стосовно ОСОБА_5 разом із усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3