Провадження № 1-кс/161/31/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 04 січня 2018 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_2 , представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , секретаря ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за скаргою керівника ОК ЖБК «Наш городок» ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора та слідчого,

В С Т А Н О В И В :
До Луцького міськрайонного суду надійшла скарга керівника ОК ЖБК «Наш городок» ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора та слідчого, в провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0000004 від 18.01.2016, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Скаргу мотивує тим, що ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.10.2017, з задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, вилученого 21.09.2017 під час проведення обшуку у приміщенні відділу продажу Житлового комплексу «Луцька Рів`єра» за адресою вул. Ковельська 29-31 у м. Луцьку відмовлено, оскільки безпосередньо під час розгляду клопотання, прокурором, на якого покладено обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України не доведено правових підстав для накладення арешту на документи, речі та інші матеріальні цінності, що були вилучені, оскільки не доведено, що вказані матеріальні цінності мають відношення до даного кримінального провадження, також не доведено наявність ризиків, передбачених ст.170 КПК України, окрім того, кримінальне провадження відносно конкретної особи не здійснюється, незважаючи на тривалий час досудового розслідування (понад півтора року), повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення будь-яким особам не оголошувалось, таким чином, надання дозволу на тимчасове обмеження конституційних прав та свобод буде прямо суперечити нормам Конституції України та чинному законодавству України

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 23 жовтня 2017 року апеляційну скаргу прокурора Луцької місцевої прокуратури залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 09 жовтня 2017 року без змін.

Однак, станом на день розгляду скарги, вказане майно не повернуто законному володільцеві. В зв`язку з цим, звернулись до суду із вказаною скаргою та просять повернути вилучений транспортний засіб.

В судовому засіданні представник скаржника адвокат ОСОБА_3 подану скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Заслухавши пояснення представника скаржника, який підтримав скаргу, думку прокурора, який вважає, що скарга безпідставна та просив відмовити у її задоволенні, оскільки вилучені документа та речі визнано речовим доказом у даному провадженні, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення

Згідно ч.1 п.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу.
Судом встановлено, що ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.10.2017, в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, вилученого 21.09.2017 під час проведення обшуку у приміщенні відділу продажу Житлового комплексу «Луцька Рів`єра» за адресою вул. Ковельська 29-31 у м. Луцьку відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 23.10.2017 апеляційну скаргу прокурора Луцької місцевої прокуратури залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 09 жовтня 2017 року без змін.

Відповідно до ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч.5 ст.171, ч.6 ст.173 цього Кодексу.
Так, згідно вимог чинного КПК України, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає безумовному виконанню. Ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.
Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.
У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, вмотивованим та обґрунтованим. Рішення відповідає цим критеріям, якщо воно ухвалено у відповідності із нормами матеріального та процесуального права на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, належним чином оціненими в їх сукупності та з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для подальшого утримання майна, що було вилучене органом досудового розслідування у скаржника, а тому скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 303 ч.1, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити.

Зобов`язати прокурора та/або слідчого, в провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0000004 від 18.01.2016 року, повернути керівнику ОК ЖБК «Наш городок» майно, вилучене 21.09.2017 під час проведення обшуку, а саме: документи фінансової діяльності, бухгалтерські документи, належні ОК ЖБК «Наш городок», накладні документи, чорнові записи та печатку ОК ЖБК «Наш городок».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1