Справа № 610/2937/15-к
№ провадження № 1-кп/610/2/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2017 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
підсудного: ОСОБА_8 ,
захисника адвоката ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Коршево Бобровського району Воронезької області, РФ, громадянина України, українця, освіта початкова, проживає по АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, не одруженого, раніше судимого 04.07.2014 р. Борівським районним судом Харківської області за ст. 246 КК України до 2 років обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України та звільненням від наказання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, перебуваючого на обліку Боровського районного сектору КВІ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 258 КК України,
Громадянин України ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою вчинення дій, спрямованих на дестабілізацію обстановки в Харківській області шляхом вчинення вибуху, звернувся до громадянина України ОСОБА_11 , який був йому відомий як « ОСОБА_12 », для підшукування знарядь для вчинення запланованого ним вибуху.
09 травня 2015 року ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_11 під виглядом вибухового пристрою імітаційний засіб вибухового пристрою (далі «вибуховий пристрій»), про не справжність якого йому не було відомо. 09 травня 2015 року близько 02 год. 15 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 здійснив закладку вищевказаного вибухового пристрою безпосередньо на залізничну цистерну №73990467, яка знаходилась на 10-й колії приймально-відправного парку станції «Шебелинка» Балаклійського району Харківської області, встановивши уповільнювач вибухового пристрою з інтервалом до вибуху на 2 години.
Після цього ОСОБА_8 намагався зникнути з місця вчинення злочину, однак був затриманий співробітниками УСБУ в Харківській області.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні не визнав. Пояснив, що він працював на спецслужби України з метою виявлення та знешкодження злочинців. Зазначив, що спецслужби дали йому завдання знайти особу, яка продає вибухівку та іншу зброю, але коли він знайшов таку особу, то заарештували не продавця зброї, а його самого.
Незважаючи на невизнання підсудним своєї вини, його вина повністю підтверджується наступними доказами, які були досліджені у судовому засіданні:
- повідомленням про готування до вчинення злочину, передбаченого ст.113 КК України;
- протоколом огляду місця події та фототаблицями до нього від 09.05.2015р. в ході якого була оглянута залізнична цистерна, яка знаходилась на залізничній стації Шебелинка в сел.Андріївка Балаклійського району Харківської області на якої був знайдений імітатор вибухового пристрою, біля вказаної цистерни був виявлений ОСОБА_8 , у якого були зроблені змиви з долоней рук,
- протоколом пред*явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.05.2015 р. згідно з яким ОСОБА_11 на фото № 1 впізнав ОСОБА_8 як особу, яку він знає як ОСОБА_13 , та який попередньо представився як ОСОБА_14 , з яким неодноразово бачився та був затриманий під час встановлення вибухового пристрою на залізничну цистерну в ніч з 8 на 9 травня 2015 р.
- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії : контроль за вчиненням злочину спеціальний слідчий експеримент з використанням несправжніх (імітаційних) засобів, до якого був залучений ОСОБА_11 ( анкетні дані змінені на підставі постанови від 04.05.2015 р.), якому був вручений несправжній (імітаційний) засіб вибуховий пристрій, який має вигляд середньої прилипаючої міни СПМ, яку при зустрічі віддав Форкашу 08.05.2015 р. та яку Форкаш закріпив на нижній центральній частині котла цистерни 09.05.2015 р. о 02 год.20 хв.
- протоколом виготовлення, огляду, помітки та вручення несправжнього (імітаційного) засобу вибухового пристрою який має вигляд середньої прилипаючої міни СПМ, який помічений за допомогою спеціального невидимого люмінісцентного барвника (порошку), який вручений ОСОБА_11
- протоколом огляду речей і документів, вилучених у ОСОБА_8 в ході огляду місця події від 09.05.2015 р. та фототаблицями до нього,
- протоколами за результатами проведення негласних слідчих дій аудіо-відеоконтроль особи відносно скоєння вказаного злочину ОСОБА_8 від 14.05.2015 р.,
- протоколом огляду речей і документів, вилучених у ОСОБА_8 в ході огляду місця події від 09.05.2015 р. та фототаблицями до нього,
- висновком судово - хімічної експертизи від 10.07.2015 р., згідно якої на поверхні ватних тампонів зі змивами з правої та лівої руки ОСОБА_8 , на поверхні ватного тампону зі змивом з несправжньої (імітаційної) вибухівки, на поверхні несправжньої (імітаційної) вибухівки, аркуші паперу зі зразком спеціальної хімічної речовини є сліди спеціальної хімічної речовини.
Сліди спеціальної хімічної речовини, які виявлені на поверхні ватних тампонів зі змивами з правої та лівої руки ОСОБА_8 , на поверхні ватного тампону зі змивом з несправжньої (імітаційної) вибухівки, на поверхні несправжньої (імітаційної) вибухівки, мають спільну родову належність як між собою, так і зі зразком спеціальної хімічної речовини, наданої для порівняння.
- висновком експерта №113 від 21.08.2015 р., згідно якого ОСОБА_8 приймав участь у розмовах, зафіксованих при проведеннні негласних слідчих дій аудіо-відеоконтроль особи відносно скоєння вказаного злочину ОСОБА_8 від 14.05.2015 р.
- показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що він був понятим при огляду місця події 09.05.2015р. в ході якого була оглянута залізнична цистерна, яка знаходилась на залізничній стації Шебелинка в сел.Андріївка Балаклійського району Харківської області на якої був знайдений імітатор вибухового пристрою, біля вказаної цистерни був виявлений ОСОБА_8 , у якого були зроблені змиви з долоней рук.
- аналогічні покази у судовому засіданні дав свідок ОСОБА_16
- показаннями допитаного у судовому засіданні свідка під залегендованими анкетними даними « ОСОБА_11 » у відповідності до ч. 9 ст.352 КПК України та ч. 2 ст. 16 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» на підставі ухвали суду від 22.03.2015р. за допомогою технічних засобів в режимі відеоконференції з приміщення Ізюмського районного суду Харківської області, з метою забезпечення безпеки свідка та конфіденційності відомостей про нього який повідомив, що громадянин України ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою вчинення дій, спрямованих на дестабілізацію обстановки в Харківській області шляхом вчинення вибуху, звернувся до ОСОБА_11 , який був йому відомий як « ОСОБА_12 », для підшукування знарядь для вчинення запланованого ним вибуху.
09 травня 2015 року ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_11 під виглядом вибухового пристрою імітаційний засіб вибухового пристрою (далі «вибуховий пристрій»), про не справжність якого йому не було відомо. 09 травня 2015 року близько 02 год. 15 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 здійснив закладку вищевказаного вибухового пристрою безпосередньо на залізничну цистерну №73990467, яка знаходилась на 10-й колії приймально-відправного парку станції «Шебелінка» Балаклійського району Харківської області, встановивши уповільнювач вибухового пристрою з інтервалом до вибуху на 2 години, після цього ОСОБА_8 намагався зникнути з місця вчинення злочину, однак був затриманий співробітниками УСБУ в Харківській області.
Речовими доказами, дослідженими в судовому засіданні а саме: двома картками «ПриватБанку», мобільним телефоном «Нокия» моделі 112, несправжній (імітаційний) засіб вибуховий пристрій який має вигляд середньої прилипаючої міни СПМ, ватний тампон зі змивом з несправжньої (імітаційної) вибухівки, аркуші паперу зі зразком спеціальної хімічної речовини, ватних тампонів зі змивами з правої та лівої руки ОСОБА_8 .
Інші докази суду не надавались. Про необхідність дослідження інших доказів учасники судового провадження суд не повідомляли, з клопотаннями про виклик інших осіб до суду для допиту, про витребування та дослідження інших речей чи документів, до суду не звертались.
Конкретне місце затримання на думку суду не має істотного значення, адже це затримання відбулось вже після встановлення ОСОБА_8 вибухового пристрою, коли він намагався зникнути з місця вчинення злочину, тобто вже після того як ОСОБА_8 були виконані всі дії, що входять до об`єктивної сторони інкримінованого йому злочину, а відтак місце затримання перебуває за межами обсягу обвинувачення. Більше того, у разі, якщо показання ОСОБА_17 щодо затримання його не на місці вчинення злочину, а за кілька кілометрів від нього, на думку суду це додатково може свідчити про намагання ОСОБА_8 зникнути з місця вчинення злочину з метою уникнути відповідальності. Разом із тим, позаяк ці показання ОСОБА_8 спростовуються сукупністю інших доказів по справі, у тому числі показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_11 , суд оцінює такі показання ОСОБА_8 критично, як спосіб захисту, та відкидає їх як доказ.
Доводи сторони захисту про допущення істотних порушень органами дізнання при здійсненні спеціального слідчого експерименту з використанням несправжніх (імітаційних) засобів, до якого був залучений ОСОБА_11 , суд вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки суду стороною захисту не надано об`єктивних і беззаперечних доказів, які б це підтвердили.
Фактично позиція захисту побудована на припущенні, що всі свідки обвинувачення під присягою дали суду неправдиві показання, однак доказів на підтвердження наявності змови між свідками, для надання суду неправдивих показань з метою засудження ОСОБА_8 суду не надано.
При цьому суд зокрема звертає увагу на той факт, що і поняті, і залегендована особа, під час досудового розслідування і на судовому слідстві давали послідовні показання, які суттєво не змінились за весь цей час. Із показань вбачається чітка послідовність дій, яка підтверджена протоколами та іншими документами.
Можливі незначні розбіжності у показаннях свідків щодо точного часу та місця затримання ОСОБА_8 , на думку суду, пояснюються тривалим часом, який минув з дати події, а також індивідуальними особливостями суб`єктивного сприйняття кожною людиною часу і окремих деталей.
Суд звертає увагу на те, що протягом досудового слідства ОСОБА_8 розкриттю злочину та встановлення дійсних фактичних обставин не сприяв, вину не визнавав.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що зазначена процесуальна поведінка підсудного обумовлена вибраною ним лінією захисту та направлена на намагання ввести суд в оману щодо дійсних обставин вчинення злочину, а також на затягування розгляду справи, з метою уникнути відповідальності.
Показання підсудного щодо фактичних обставин вчинення злочину суд оцінює критично, як спосіб захисту, та відкидає їх як доказ, оскільки вони спростовуються сукупністю інших досліджених по справі доказів.
Діючи в межах пред`явленого обвинувачення та оцінюючи фактичні обставини встановлені на підставі сукупності досліджених у судовому засіданні доказів, суд приходить до переконання, що вина підсудного у вчиненні злочину доведена повністю, доказів для того щоб зробити такий висновок достатньо, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 258 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на терористичний акт, тобто вчинення вибуху з метою порушення громадської безпеки.
Призначаючи покарання суд враховує, що підсудний вчинив тяжкий злочин, що він громадянин України, освіта початкова, офіційно не працює, не одружений, дітей не має, проживає по АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку психіатра та нарколога не перебуває, з 31.01.2009 р. по 19.02.2009 р. знаходився на стаціонарному лікуванні в Харківській обласній психіатричній лікарні №2 (м. Барвінкове Харківської області) з діагнозом гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії, висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи визнаний осудним, раніше судимий 04.07.2014 р. Борівським районним судом Харківської області за ст. 246 КК України до 2 років обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України та звільненням від покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, перебуває на обліку Боровського районного сектору пробації, що злочин він вчинив протягом іспитового строку.
Обставин, що пом`якшують покарання, судом не вбачається.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.
Визначаючи на підставі викладеного вид і розмір покарання, враховуючи, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочин, а також запобігання вчиненню ними та іншими особами нових злочинів, суд приходить до переконання про необхідність призначити підсудному за вчинений ним злочин покарання у виді позбавлення волі.
Крім того, керуючись ст. 71, 72, ч.3 ст.78 КК України суд вважає за необхідне частково приєднати до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Борівського районного суду Харківської області від 07.04.2014р., а саме приєднати до призначеного покарання 1 місяць позбавлення волі із розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.
На думку суду саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів, а у застосуванні до нього більш суворого покарання немає потреби. Разом із тим застосування менш суворого виду покарання та його розміру на думку суду є недостатнім для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів.
Процесуальні витрати, які підтверджені доказами наданими суду прокурором, на загальну суму 4302 грн. 60 коп. належить стягнути з підсудного на користь держави у відповідності до ст.124 КПК України.
Строк попереднього ув`язнення слід зарахувати у строк покарання за правилами ст.72 КК з моменту затримання до моменту набрання вироком законної сили. При цьому строк попереднього ув`язнення з дня затримання 09 травня 2015 року до 20.06.2017 р. включно, враховуючи положення ч.5 ст.72 КК України, зі змінами, внесеними Законом України №838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення змін до КК України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)» зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.
Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст.124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 367 374 КПК України, суд
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 258 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з конфіскацією всього його майна.
Керуючись ст. 71, 72, ч.3 ст.78 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Борівського районного суду Харківської області від 07.04.2014р., а саме одного місяця позбавлення волі, визначити ОСОБА_18 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1(один) місяць з конфіскацією всього його майна.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити не обраним, після чого обрати у виді тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту затримання, тобто з 04 год. 15 хв. 09 травня 2015 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання засудженому ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з дня затримання 09 травня 2015 року до 20.06.2017 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а строк попереднього ув`язнення починаючи з 21.06.2017 р. до 18.12.2017 р. зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави 4302 (чотири тисячі триста дві) грн. 60 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.
Речові докази:дві картки «ПриватБанку», мобільний телефон «Нокия» моделі 112, ватний тампон зі змивом з несправжньої (імітаційної) вибухівки, аркуші паперу зі зразком спеціальної хімічної речовини, ватних тампонів зі змивами з правої та лівої руки ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили знищити,несправжній (імітаційний) засіб вибуховий пристрій який має вигляд середньої прилипаючої міни СПМ - повернути УСБУ в Харківській області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області.

Копії вироку негайно вручити учасникам судового провадження та роз`яснити їм право подати клопотання про помилування та право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Роз`яснити підсудному, що він має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Судді

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3