Справа № 367/5141/17
Провадження по справі № 1-кп/367/213/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальне провадження, внесене 26.06.2015 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001409, по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жмеринка Вінницької області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого: 25.04.2013 р. Жмеринським міськрайоним судом Вінницької області за ч. 1, 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 02 років 06 місяців позбавлення волі із звільненням від відбування покарання із встановленням іспитового строку на 02 роки (на підставі ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 23.07.2014 р. звільненого від відбування покарання на підставі ст. 1 Закону України «Про амністію»), 10.07.2015 р. Жмеринським міськрайоним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 02 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 02 роки, 26.08.2015 р. Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 02 років 06 місяців позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 02 роки, 29.09.2016 р. Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 04 років 06 місяців позбавлення волі,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
Неповнолітній ОСОБА_7 , після вчинення 06.06.2015 р. злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (за що його було засуджено вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 29.09.2016 р.), повторно 25.06.2015 р., приблизно о 17 год 00 хв (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в приміщенні магазину № Н-15 ТОВ «ЕКО», розташованого в м. Буча Київської області, по вул. Комсомольська, 12, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами підійшли до прилавку з кавою. ОСОБА_7 стояв, тримаючи в своїх руках сумку, а дві невстановлені досудовим розслідуванням особи, користуючись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, взяли з прилавку дев?ять упаковок розчинної кави «Jacobs Monarh» вагою 400 гр, вартістю 201,88 грн. кожна, і помістили їх до сумки, яку тримав ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_7 із сумкою, в якій знаходились зазначені вище дев?ять упаковок розчинної кави «Jacobs Monarh», пройшов повз лінію кас, не розрахувавшись за них, та вийшов з приміщення магазину, але злочин ним не було завершено з причин, які не залежали від його волі, оскільки його було затримано працівниками служби охорони магазину.

Своїми діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину не визнав, повідомив, що він не пам?ятає, що було два роки тому. Вказував, що він не викрадав з магазину каву.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_7 своєї вини у інкримінованому йому злочині, його вина підтверджується:

-показаннями свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні повідомив, що він працював охоронцем в магазині «Еко маркет» в. м. Буча Київської області. Влітку 2015 року (дату і час не пам?ятає) він був на роботі і стояв біля кас магазину, коли почув сигнал спрацювання сигналізації. Він побачив, як обвинувачений пройшов повз рамку і намагався вийти з магазину. На його вимогу зупинитись він не відреагував, тому він наздогнав його після виходу з магазину, на автостоянці затримав і завів до кімнати охорони. Начальник охорони викликав поліцію. Коли вони приїхали і оглядали сумку обвинуваченого, там виявились 9 пачок розчинної кави марки «Якобс Монарх» вагою 300 г + 100 г;

-показаннями свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні повідомив, що він працював заступником директора магазину «Еко маркет» в. м. Буча Київської області. Влітку 2015 року (дату і час не пам?ятає) його попросили зайти до кімнати охорони магазину. Коли він туди зайшов, йому повідомили, що обвинувачений разом з групою осіб у відділу магазину наклали у сумку 9-10 упаковок кави марки «Якобс Монарх», а потім, поки один відволікав охоронця, обвинувачений намагався вийти з магазину. Однак, спрацювала сигналізація і охоронник на вулиці затримав обвинуваченого;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.08.2015р. (а.с. 37), згідно якого ОСОБА_9 повідомив про те, що ОСОБА_7 намагався викрасти дев?ять упаковок розчинної кави «Jacobs Monarh» вагою 400,00 г в магазині «Еко маркет» в. м. Буча Київської області по вул. Комсомольська, 12, але був затриманий охоронцями магазину;

-протоколом огляду місця події від 25.06.2015 р. з ілюстративною фототаблицею (а.с. 38-43), яким зафіксовано, що в кімнаті охорони магазину «Еко маркет» в. м. Буча Київської області по вул. Комсомольська, 12, в сумці обвинуваченого ОСОБА_7 було виявлено та вилучено дев?ять упаковок розчинної кави «Jacobs Monarh» вагою 300 г + 100 г з антикрадіжними чіпами;

-заявою директора магазину «Еко маркет» (а.с. 44), в якому він повідомляє про те, що 25.06.2015 р. в 17 год 05 хв в магазині «Еко маркет Н-15» в. м. Буча Київської області по вул. Комсомольська, 12, ОСОБА_7 був зупинений на парковці магазину з неоплаченим товаром: дев`ятьма упаковками розчинної кави «Jacobs Monarh» вагою 400 г, вартістю 242,25 грн. кожна, на загальну суму 2 180,25 грн.;

-довідкою директора магазину ТОВ «ЕКО» «Н-15» (а.с. 45), згідно якої вартість однієї упаковки розчинної кави «Jacobs Monarh» 400 г станом на 25.06.2015 р. становила 201,88 грн. без урахування ПДВ;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 26.06.2015 р. з ілюстративною фототаблицею до нього (а.с. 49-54), з якого вбачається, що під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_7 показав з яких полиць магазину ТОВ «ЕКО» «Н-15», в. м. Буча Київської області по вул. Комсомольська, 12, було викрадено дев?ять упаковок розчинної кави «Jacobs Monarh». Потім показав як він пройшов повз касу магазину № 4, повз антикрадіжної рамки і вийшов з магазину, а також вказав місце на автостоянці перед магазином, де його було затримано охоронцем;

-протоколом огляду предмету від 26.06.2015 р. з ілюстративною фототаблицею (а.с. 57-65), з якого вбачається як ОСОБА_7 о 16 год 57 хв зайшов до приміщення магазину заплічною сумкою, після чого він перебуває у відділу кави, де три особи, присівши з обох його боків, кладуть у його сумку з полиць упаковки з кавою. Потім о 17 год 01 хв, в той час, як двоє осіб, які були у відділку кави поруч із ОСОБА_7 , відволікають охоронця, ОСОБА_7 проходить поза ними лінію кас і виходить з магазину, але охоронець пішов за ним. О 17 год 02 хв ОСОБА_7 разом з охоронцем повертаються до приміщення магазину.

Суд не приймає до уваги наданий стороною обвинувачення оптичний диск із відеозаписом з камер спостереження магазину «ЕКО» від 25.06.2015 р., оскільки зміст даного диску не відтворюється.

Суд розцінює невизнання ОСОБА_7 своєї вини як намагання уникнути кримінальної відповідальності за скоєний ним злочин.

Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 скоїв злочин, будучи неповнолітнім. Злочин, який він скоїв, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Як особа обвинувачений характеризується негативно, раніше неодноразово судимий за корисні злочини. ОСОБА_7 проживав у неповній сім?ї разом з матір?ю, малолітнім братом, своєю бабусею та співмешканцем матері (а.с. 94). Його бабуся ОСОБА_6 повідомила в судовому засіданні, що мати не приділяла обвинуваченому належної уваги, її співмешканець його бив. Він навчався в інтернаті, у нього не було достатньо одягу, на нього ніхто не звертав уваги. Через свою поведінку ОСОБА_7 стояв на обліку в ювенальній поліції.

ОСОБА_7 не перебував на обліку у лікаря нарколога, перебував на обліку у лікаря психіатра, однак суд враховує, що відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта від 12.07.17 № 333 (а.с. 68-70) він хоч і страждає та страждав на емоційно-нестійкий розлад особистості, але під час скоєння злочину міг та може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого, суд вважає вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого, суд не знаходить.

Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 не можливе без ізоляції його від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України з урахуванням вимог ст. 102 КК України.

Суд вважає, що таке покарання є справедливим і дасть можливість неповнолітній особі зробити відповідні висновки та стати на шлях виправлення.

До призначеного покарання за цим вироком суд на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково зараховує покарання, відбуте частково за попереднім вироком Солом?янського районного суду м. Києва від 29.09.2016 р., шляхом часткового складання призначених покарань.

Суд враховує, що відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.03 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Отже, враховуючи, що злочин за цим вироком ОСОБА_7 вчинив до ухвалення вироків Жмеринського районного суду Вінницької області від 10.07.2015 р. та Шевченківського районного суду м. Києва від 26.08.2015 р., якими до нього було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, зазначені вироки підлягають самостійному виконанню.

В судовому засіданні захисник заявив клопотання про застосування до ОСОБА_7 Закону України «Про амністію в 2016 році», оскільки він вчинив злочин, будучи неповнолітнім. Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор заперечувала проти застосування до обвинуваченого амністії, оскільки він не підпадає під дію цього закону.

Відповідно до п. «е» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністію або помилування незалежно від зняття чи погашення судимості та які знову вчинили умисний злочин.

Враховуючи, що ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 23.07.2014 р. на підставі ст. 1 Закону України «Про амністію» ОСОБА_7 було звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25.04.2013 р., однак після цього він знову вчинив умисний злочин, до нього не може бути застосовано Закон України «Про амністію в 2016 році».

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції станом на 20.06.2017 р.) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Дана норма втратила чинність 21.06.2017 р. на підставі закону України від 18.05.17 №2046-VIII. Однак, згідно з ч. 2 ст. 4 КК України дія такої норми продовжує діяти щодо обвинуваченого, оскільки злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Таким чином, керуючись ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції станом на 20.06.2017 р.), суд зараховує у строк відбування покарання обвинуваченого час його перебування під вартою у Київському СІЗО, з 09.07.2017 р. (дня прибуття в Київський СІЗО для прийняття участі в даному кримінальному провадженні) по день набрання вироку законної сили включно, з розрахунку одному дню тримання під вартою відповідає два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого не обирався, але у зв?язку з тим, що він відбуває покарання за іншим вироком суду, його слід тимчасово утримувати в слідчому ізоляторі до набрання вироку законної сили.

Речовими доказами суд розпоряджається згідно ст. 100 КПК України.

Доказів наявності по провадженню процесуальних витрат суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст.ст. 70, 72 КК України, ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України суд частково приєднує до вказаного покарання невідбуту частину покарання за вироком Солом?янського районного суду м. Києва від 29.09.2016 р. і остаточний розмір покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначає у виді позбавлення волі строком на 04 (чотири) роки 06 (шість) місяців.

Вироки Жмеринського районного суду Вінницької області від 10.07.2015 р. та Шевченківського районного суду м. Києва від 26.08.2015 р. виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 09.07.2017 р.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_7 час його перебування під вартою в період з 09.07.2017 р. по день набрання вироку законної сили включно з розрахунку одному дню попереднього ув?язнення відповідає два дні позбавлення волі.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово тримати у Київському СІЗО до набрання вироку законної сили.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника про застосування Закону України «Про амністію в 2016 році».
Речові докази: дев?ять упаковок розчинної кави «Jacobs Monarh» вагою 300 г + 100 г залишити у користуванні потерпілого ТОВ «ЕКО».
Речовий доказ: оптичний диск з відеозаписом з камер спостереження залишити в матеріалах справи.
На вирок до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з визначених ст.ст. 394, 473 КПК України підстав.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення у разі неподання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги з дня вирішення апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення буде вручено обвинуваченому та прокурору.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення буде надіслано учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.
Суддя: ОСОБА_1