Справа № 297/1756/15-к
Провадження № 11-кп/777/681/17

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

30.11.2017 м. Ужгород
Суддя Апеляційного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу, яку подав прокурор відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_2 (далі - прокурор),
В С Т А Н О В И В :
вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 жовтня 2017 року

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з вищою освітою, одружений, не працюючий, раніше не судимий,
визнаний винним і йому призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 358 КК України покарання у виді обмеження волі на строк один рік, від якого відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України його звільнено на підставі ст. 49 КК України;
- за ч. 3 ст. 358 КК України покарання у виді обмеження волі на строк два роки, від якого відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України його звільнено на підставі ст. 49 КК України;
- за ч. 4 ст. 190 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, від відбування якого його звільнено на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Ухвалено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень.
Згідно вироку ОСОБА_3 визнаний винуватим у підробленні документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його як підроблювачем, так і іншою особою, вчиненому повторно; у використанні підробленого документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою і який надає права або звільняє від обов`язків, вчиненому повторно; у шахрайстві у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому повторно, в особливо великих розмірах.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_3 та кваліфікацію його дій, вказує на те, що вирок суду є незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного обвинуваченому ОСОБА_3 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Посилається на те, що рішення суду про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням не відповідає вимогам ст. ст. 65, 75 КК України, належним чином не вмотивоване, є передчасним і ухвалене без урахування конкретних обставин справи. В обґрунтування доводів посилається на те, що суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, лише частково відшкодував збитки в порядку стягнення на підставі рішення суду, що у свою чергу не свідчить про їх добровільне відшкодування. Крім того, вважає, що суд безпідставно прийшов до висновку про наявність у ОСОБА_3 на утриманні двох дітей, оскільки діти проживають не з ним, а із дружиною від першого шлюбу, що також підтвердив у судовому засіданні й сам обвинувачений. Також посилається на те, що ОСОБА_3 ніде не працює, доходів не має, що у свою чергу свідчить про те, що останній не має можливості кого-небудь утримувати. Разом із тим, указує на те, що суд безпідставно врахував як пом`якшуючі ОСОБА_3 покарання обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки ОСОБА_3 завдані ним збитки добровільно не відшкодував, і будь-яких доказів того, що він щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину не встановлено. Просить вирок у частині призначеного ОСОБА_3 покарання скасувати; ухвалити новий, яким обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 358 КК України призначити покарання у виді обмеження волі на строк один рік, за ч. 3 ст. 358 КК України - у виді обмеження волі на строк два роки, за ч. 4 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років із конфіскацією майна й на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття призначити ОСОБА_4 сім років позбавлення волі з конфіскацією майна; у ході апеляційного розгляду справи допити обвинуваченого та дослідити дані, що характеризують його особу.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність її вимогам ст. 396 КПК України, вважаю, що апеляційна скарга не відповідає вимогам цієї статті.

Так, ставлячи в прохальній частині апеляційної скарги питання про скасування вироку й у частині призначеного ОСОБА_3 покарання за ч. ч. 2 та 3 ст. 358 КК України та ухвалення у цій частині нового вироку, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 358 КК України покарання у виді обмеження волі на строк один рік, а за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк два роки, - прокурор не вказує на те, у чому саме полягає незаконність вироку в частині призначення обвинуваченому покарання за ч. ч. 2, 3 ст. 358 КК України. При цьому, прокурор не врахував положення ст. 49 КК України, відповідно до якої особа звільняється від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів середньої тяжкості, за спливом строків давності, якщо із дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років, а також те, що за ч. ч. 2, 3 ст. 358 КК України, суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_3 саме таке покарання, про призначення якого ставиться питання в апеляційній скарзі.

Разом із тим, прокурор не вмотивував доводи апеляційної скарги про те, чому призначене ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, є занадто м`яким.

Крім того, заявивши в прохальній частині апеляційної скарги клопотання про допит обвинуваченого ОСОБА_3 , прокурор не вказує на те, з яких саме обставин апеляційний суд має допитати ОСОБА_3 , і які саме обставини можуть бути з`ясовані під час допиту апеляційним судом обвинуваченого ОСОБА_3 ..

Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, установивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки скарги, і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

У зв`язку з вищевикладеним, апеляційна скарга, яку подав прокурор відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_2 , підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав прокурор відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_2 , на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 жовтня 2017 року, ухвалений у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого за ч. ч. 2, 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 190 КК України ОСОБА_3 , залишити без руху.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати апелянту.

Встановити строк для усунення вказаних у мотивувальній частині ухвали недоліків апеляційної скарги 10 (десять) днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити апелянту, що в разі не усунення вищезазначених недоліків, апеляційну скаргу йому буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5 Стан