справа № 1914/2357/12
П О С Т А Н О В А

27 червня 2013 року

Теребовлянський районний суд

Тернопільської області

в складі:

головуючого суду ОСОБА_1

при секретарі Зіньковській Н.Д.

з участю прокурора Никеруя А.С.

захисника ОСОБА_2

представника потерпілого ОСОБА_3Я

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовлі кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, непрацюючого, раніше судимого 19 квітня 2011 року Теребовлянським районним судом за ч. 4 ст. 27-ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України до штрафу у розмірі 3400 грн. 00 коп. та 02 березня 2012 року постановою Теребовлянського районного суду змінено покарання у виді штрафу у розмірі 3400 грн. 00 коп. на 200 годин громадських робіт,

за ч. 1 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2012 року, зранку, ОСОБА_4 зустрів свого знайомого ОСОБА_5 Упродовж дня вони разом відвідували розважальні заклади, де проводили своє дозвілля та куди підїжджали автомобілем НОМЕР_1, що належав ОСОБА_6, та ринкова вартість якого становила 11 186 грн.

Приблизно о 17.45 год. у вказаний день, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вказаним автомобілем проїхали у магазин, що поряд із цегельним заводом м. Теребовля та прибули на відрізок ґрунтової дороги, що веде в напрямку розташування глиняного картеру м. Теребовля та разом вийшли із салону автомобіля. Тоді ОСОБА_6 не бажаючи більше спілкуватись з ОСОБА_4 наказав останньому йти додому, а сам приєднався до іншої компанії, яка проводила своє дозвілля в лісі за столиком, приблизно за 15-20 м. по відношенню до зупинки вказаного автомобіля. А також попередньо дозволив двом малолітнім дітям 2-х річного та 6-ти річного віку, зі згаданої компанії, послухати музику в салоні належного йому автомобіля.

Однак, у вказаний час, приблизно о 18 год., в ОСОБА_4 виник раптовий задум незаконно заволодіти автомобілем НОМЕР_1, що перебував у незачиненому стані з метою прокататися на ньому.

Реалізуючи свій раптово виникнувший злочинний намір, направлений на скоєння даного злочину, ОСОБА_4М,, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, діючи умисно, сів у вищевказаний автомобіль, та завів двигун, ключем, що знаходився поряд із важелем перемикання передачами.

Після цього, ОСОБА_4М отримавши можливість керувати даним автомобілем, незаконно, не маючи ніякого права на розпоряджання чи керування даним автомобілем, ігноруючи волю законного користувача даного транспортного засобу, в даному випадку ОСОБА_6, почав здійснювати рух на ньому. В подальшому ОСОБА_4 поїхав вказаним автомобілем в напрямку глиняного карєру та через приблизно 300 м., після початку свого руху, висадив з салону автомобіля малолітніх дітей та знову продовжив свій рух, однак проїхавши близько 1 км., в загальному, та не маючи практичних навичок водіння, з'їхав з дороги та зіткнувся з деревом, тобто скоїв дорожньо-транспортну пригоду, чим заподіяв механічні пошкодження автомобіля.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та дав показання, що він жодним чином не причетний до скоєння злочину, а тому вважає, що не завдав потерпілому жодної шкоди.

В судовому засіданні захисник підсудного та сам підсудний ОСОБА_4 заявили клопотання про звільнення підсудного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та покарання внаслідок зміни обстановки на підставі ст. 48 КК України, так як ОСОБА_4 перестав бути суспільно небезпечний, а кримінальна справа підлягає закриттю.

Однак, у судовому засіданні прокурор заперечив проти заявленого клопотання, так як вважає, що до підсудного ОСОБА_4 не може застосуватися вказана норма у звязку із тим, що ОСОБА_4 раніше судимий, а судимість не знята та не погашена.

Також, представник потерпілого та сам потерпілий ОСОБА_5 вважають, що у задоволенні клопотання слід відмовити, так як, підсудний ОСОБА_4 вини не визнав, шкоди не відшкодував, ніде не працює, а тому ОСОБА_4 не перестав бути суспільно небезпечний.

Суд, зясувавши думку учасників судового розгляду вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних міркувань :

Відповідно до ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час розслідування або розгляду справи у суді внаслідок зміни обстановки ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Однак, у судовому засіданні встановлено, що підсудний ОСОБА_4 раніше судимий 19 квітня 2011 року Теребовлянським районним судом за ч. 4 ст. 27-ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України до штрафу у розмірі 3400 грн. 00 коп. та 02 березня 2012 року постановою Теребовлянського районного суду змінено покарання у виді штрафу у розмірі 3400 грн. 00 коп. на 200 годин громадських робіт. Станом на час розгляду справи у суді судимість не знята не погашена, згідно ст. 89 КК України.

Також, підсудний ОСОБА_4 не визнав себе винним у вчиненні злочину, не відшкодував потерпілому завданої злочином шкоди, ніде не працює, а тому ОСОБА_4 не перестав бути суспільно небезпечний.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволені вказаного клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 7, 282 КПК України, ст. 48 КК України, суд-

Постановив:

У задоволенні клопотання захисника підсудного та підсудного ОСОБА_4 про звільнення підсудного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 289 КК України, та покарання внаслідок зміни обстановки, та закриття кримінальної справи слід відмовити, у звязку із безпідставністю заявленого клопотання.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В.Малярчук