Справа № 570/3730/17
номер провадження 1-кп/570/52/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2018 року м. Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001058 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллінці Іллінецького району Вінницької області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не працює, є не одруженим, зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , який є раніше судимий 21 грудня 2017 року Костопільським районним судом Рівненської області за ч.1 ст. 308, ч.1 ст. 309, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на три роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 01 липня 2017 року близько 04 години, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, перелізши через паркан проник на територію домогосподарства ОСОБА_5 , що знаходиться по АДРЕСА_2 та вчинив звідти крадіжку бетономішалки марки «Lіmex» моделі «190 LS» вартістю 3456 гривень, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на вказану суму.
Потерпілий ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У заяві вказав, що претензій до обвинуваченого немає, завдана йому шкода відшкодована повністю.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні крадіжки, поєднаної з проникненням у сховище визнав повністю і суду детально розповів обставини вчинення ним вказаної крадіжки, показав, що 01 липня 2017 року близько 04 години, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, перелізши через паркан проник на територію домогосподарства ОСОБА_5 , що знаходиться по АДРЕСА_2 та вчинив звідти крадіжку бетономішалки. Повністю погодився із вартістю, маркою та кількістю викраденого ним майна.
Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_4 , які полягали у таємному викраденні чужого майна з проникненням у сховище, за ч. 3 ст. 185 КК України як крадіжки, поєднаної з проникненням у сховище.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
З урахуванням викладеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину. Обтяжуючі покарання обставини прокурором в судовому засіданні не заявлено та судом не встановлено.
Беручи до уваги щире каяття та повне визнання підсудним своєї вини, сприяння досудовому та судовому слідству, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільненням його від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавленння волі на строк три роки три місяці.
У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_4 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за попереднім вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 21 грудня 2017 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 308, ч.1 ст. 309, ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки та на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання було звільнено з іспитовим строком у два роки, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки три місяці.
На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного основного покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням з іспитовим строком на два роки.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі залишити у власності потерпілого.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1