Справа № 686/6540/18

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2018 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шепетівського ВП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на тримання під вартою відносно
29.03.2018 року слідчий СВ Шепетівського ВП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та зверення на користь держави внесеної на його користь застави в розмірі 70 000 грн.
Відповідно до ч.4 параграфу 2 Прикінцквих положень Закону України « Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР до введення в дію змін згідно вказаного закону, тобто до 16.03.2018 року, підсудні слідчим суддям в межах територіальної юрисдикції органу досудового розслідування. Проте, ч.3 ст.9 КПК України говорить про те, що Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу. Ст.5 КПК України визначено, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положенням цього Кодексу, чинним на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Таким чином, вважаю, що положення ч.4 параграфу 2 Прикінцевих положень Закону України
«Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року суперечить вимогам КПК України, аналогічної позиції дотримується Апеляційний суд Хмельницької області, згідно листа від 21.03.2018 року № 01-09/ЕП-146, тому клопотання розглядається слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду.
В обгрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_6 , будучи 08.11.2011 засудженим вироком Шепетівського міськрайонного суду за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.4 ст.185, ч.2 ст.262, ч.1 ст.263 КК України, до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі, маючи незняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисні кримінальні правопорушення проти власності за наступних обставин.
Зокрема, 25.02.2018 року близько 01:15 год. ОСОБА_6 проник до квартири АДРЕСА_2 , де мав намір заволодіти однією сережкою з білого золота із камінчиком, вагою 1,18 г, вартістю 615 грн. за 1 г золота 585 проби, загальною вартістю 725,7 грн., але не довів злочин до кінця, з причин, що не залежали від його волі, не маючи можливості покинути приміщення зазначеної квартири та розпорядитись викраденою золотою сережкою, оскільки був виявлений в місці вчинення злочину працівниками поліції охорони Шепетівського МВ УПО в Хмельницькій області.
Одразу після вчиненого 25.02.2018 року злочину ОСОБА_6 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та в цей же день повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України.
Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч на 13 січня 2018 року, ОСОБА_6 проник в приміщення Шепетівської спілки ветеранів Афганістану, розташованої в АДРЕСА_3 , де з сейфа таємно, повторно вчинив крадіжку чужого майна викравши гроші в сумі 50 тис. грн., 1000 доларів США, згідно курсу НБУ по 26, 988 грн. за один долар США на суму 26, 988 грн., газовий пістолет «Комбат», набір колекційних грошей і монет та макет навчального пістолету, марки «ТТ», всього ОСОБА_6 таємно викрав гроші на суму 76, 988 грн., які належать Шепетівській спілці ветеранів Афганістану.
Також, досудовим розслідуванням встановлено, що 07.02.2018 року в невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_6 , проходячи повз будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_4 , керуючись корисливим мотивом, з метою неправомірного заволодіння чужим майном та у такий спосіб незаконного особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вирішив вчинити крадіжку майна із приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 ..
З цією метою ОСОБА_6 07.02.2018 року в невстановлений досудовим розслідуванням час підійшов за магазин та шляхом застосування невстановленого досудовим розслідуванням предмету відірвав частину металевої решітки. В подальшому ОСОБА_6 шляхом натиску руки на раму металопластикового вікна відчинив його та таким чином проник на в середину зазначеного вище магазину.
В подальшому знаходячись в середині приміщення магазину ОСОБА_6 почав пошук заздалегідь задуманого викраденого майна, а саме із полиць повторно викрав наступне майно: два квадрокоптери марки « Super-F» вартістю 550 грн. за один квадрокоптер, загальною вартістю 1100 грн., два квадрокоптери марки «Т-3», вартістю 750 грн. за один квадрокоптер, загальною вартістю 1500 грн., два квадрокоптери марки «Н-8 міni», вартістю 350 грн. За один квадрокоптер загальною вартістю 700 грн., два безпровідних маніпулятора типу «Миша», вартістю 100 грн. за один маніпулятор, загальною вартістю 200 грн., чотири павербанка потужністю 2,6 міліампер, вартістю 150 грн. за один павербанк загальною вартістю 600 грн., дві радіокеровані іграшки «Міньйон», вартістю 150 грн. за одну іграшку, загальною вартістю 300 грн., дванадцять іграшок «Спінер», вартістю 150 грн. за одну іграшку, загальною вартістю 1300 грн.. В подальшому ОСОБА_6 з каси викрав 1000 грн.
Викравши у вищевказаний спосіб зазначене вище майно, яке належить ОСОБА_7 , ОСОБА_6 тим же шляхом покинув приміщення магазину потерпілого.
В результаті неправомірних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_7 завдано майнової шкоди на загальну суму 6700 грн.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч на 10.10.2017 року ОСОБА_6 , проходячи повз приміщення офісу ПП «Сокіл», що розташований по вул. Героїв Небесної Сотні, в м. Шепетівка, керуючись корисливим мотивом, з метою неправомірного заволодіння чужим майном та у такий спосіб незаконного особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вирішив вчинити крадіжку майна із офісу, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , який орендує ОСОБА_8 .
З цією метою, ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, шляхом віджиму метало пластикового вікна, проник в середину ПП «Сокіл», де перебуваючи у даному приміщенні таємно, повторно, викрав наступне майно та грошові кошти, а саме: гроші в сумі 82 300 грн.; гроші в сумі 2550 дол. США, згідно курсу НБУ по 26,55 грн. за один долар США на суму 67 702, 5 грн.; смартфон марки «Lenovo А6010 Pro Dual Sim White», вартістю 4 000 грн.; шкіряний футляр, чорного кольору, до мобільного телефону «Valenta C-564/20», вартістю 100 грн.; туалетну воду ємкістю 100 мл марки «Volcanik Power» ТМ «Aroma Parfume», вартістю 399 грн.; електричний наручний годинник марки «NIKE», вартістю 200 грн.; mр3-плеєр, вартістю 220 грн.; цифровий фотоапарат марки «Canon Power Shot A530», вартістю 1300 грн..
Всього ОСОБА_6 таємно викрав майно та гроші ОСОБА_8 на суму 156 221, 5 грн., чим спричинив останньому майнової шкоди на вказану суму.
Також, досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч на 11.01.2018 року, ОСОБА_6 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, керуючись корисливим мотивом, зірвавши металеву решітку та віджавши метало пластикове вікно, через вікно, проник в приміщення квартири АДРЕСА_6 , яка належить ОСОБА_9 ..
Перебуваючи у даній квартирі, ОСОБА_6 , зайшов до кімнати, яка обладнана під робочий кабінет, звідки повторно, таємно викрав із гаманця, який знаходився у другій нижній шухляді стола справа гроші в сумі 3 500 гривень, з поверхні письмового столу ноутбук марки «АSUS», моделі Р5VD2-X, вартістю 6000 гривень, з матерчасто - шкіряним чохлом, вартістю 200 гривень, з другої верхньої шухляди зліва мобільний телефон марки «Samsung» , моделі «GT-F-5830», вартістю - 1500 гривень, з статуетки у формі двох слонів, яка знаходилась на книжковій поличці золоті вироби, а саме: золоту обручку, 585 проби, вагою 3,5 гр. вартістю 1050 гривень, за один гр. на загальну суму 3675 гривень,чоловічий золотий перстень, 585 проби, вагою 9 гр. вартістю 1050 гривень, за один гр. на загальну суму 9450 гривень.
Всього ОСОБА_6 таємно викрав майно та гроші ОСОБА_9 на загальну суму 24 325 грн., чим спричинив останньому майнової шкоди на вказану суму.
Відповідно до повідомлення державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор», 02.03.2018 слідчим ізолятором отримано документи щодо сплати застави в інтересах ОСОБА_6 , у зв`язку з чим останнього звільнено з установи попереднього ув`язнення.
05.03.2018 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні ним вищевказаних кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185 КК України.
05.03.2018 року слідчим СВ Шепетівського ВП подано клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, з яким останній в цей же день ознайомився, проте на розгляд вказаного клопотання 06.03.2018 року у Шепетівський міськрайонний суд не з`явився.
28.03.2018 року о 19 год.20 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.
28.03.2018 року постановою слідчого відновлено досудове розслідування.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та пояснив, що підозрюваний не з`явився до суду на розгляд клопотання про застосування йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, хоча у телефонному режимі був повідомлений про день та час розгляду клопотання, таким чином, вважає, що останній порушив зобов`язання, покладені на нього ухвалою слідчого судді при попередньому обранні запобіжного заходу.
Прокурор наполягає на задоволенні клопотання та додатково повідомив, що ОСОБА_6 не здав слідчому паспорт громадянина України, по якому він може здійснити виїзд за межі України.
Підозрюваний ОСОБА_6 пояснив, що після сплати застави він був звільнений із слідчого ізолятора та перебував за адресою проживання, при цьому щодня приходив до слідчого і в один з таких днів, а саме 05.03.2018 року йому було вручено підозру та клопотання про обрання запобіжного заходу по інших провадженнях. Проте жодних викликів до суду у формі повісток чи дзвінків він не отримував, мобільним телефоном не користувався, оскільки здав його слідчому та продовжував проживати в м.Шепетівці разом з батьками і вів звичний спосіб життя, аж до затримання 28.03.2018 року.
Захисник заперечила проти задоволення клопотання за відсутністю підстав для зміни запобіжного заходу.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.200 КПК України у клопотанні про зміну запобіжного заходу слідчий обов`язково зазначає:1) обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2)існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.
У своєму клопотанні слідчий посилається на те, що підозрюваний 06.03.2018 року не з`явився до суду на розгляд клопотання, через що був оголошений в розшук та в подальшому затриманий на підставі ухвали слідчого судді від 07.03.2018 року, тобто фактично підставою звернення до суду є п.1ч.2 ст.200 КПК України. При цьому ні слідчим, ні прокурорм не надано жодного доказу про те, що підозрюваний належним чином повідомлявся про його виклик, що він дійсно переховувався, що слідчими органами вживалися заходи для його розшуку, але були безрезультатними через дії ОСОБА_6 . На неодноразові питання судді про те, які саме заходи розшуку вживалися відповіді не було надано, а з огляду на таке слідчим суддею критично оцінюється слідча довідка від 06.03.2018 року про телефонний виклик ОСОБА_6 за невідомим номером телефону, оскільки факту вилучення телефону підозрюваного слідчий не заперечує. При цьому підозрюваного затримано в м.Шепетівка в помешкані його знайомого, що свідчить про те, що наміру ухилятися від слідства підозрюваний не мав.
Також варто зазначити, що підозра, яка вручалася ОСОБА_6 05.03.2018 року та клопотання про застосування запобіжного заходу від тієї ж дати, станом на 05.03 і на 06.03.2018 року ніяким чином не були пов`язані з провадженням по якому йому обирався раніше запобіжний захід. Тобто не з`явився ОСОБА_6 до суду 06.03.2018 року, а об`єднано ці провадження було 07.03.2018 року. Про таке об`єднання він не знав аж до 29.03.2018 року і інших даних в матеріалах клопотання немає. Отже в даному випадку має місце неявка до суду для обрання запобіжного заходу, що заслуговувало би на належне реагування при обранні запобіжного заходу згідно клопотання, яке очевидно зареєстровано в Шепетівському міськрайонному судді, але жодного зв`язку ці події не мають з уже обраним запобіжним заходом та внесеною заставою і як уже зазначалося жодних доказів ухилення від явки чи умисного невиконання обов`язків підозрюваним не наведено.
У справі Voykin and Others v. Ukraine (рішення ЄСПЛ від 27 березня 2018 року) Суд зазначив, що саме по собі оголошення особи в розшук не може свідчити про те, що особа ухиляється від слідства.
Визначальним для рішення щодо переховування особи є її поведінка, а не статус перебування в розшуку (п. 138 рішення). В даному випадку обставини справи не свідчать, що підозрюваний дійсно знав про виклики слідчого і уникав спілкування з ним.
Зауваження прокурора про невиконання підозрюваним обов`язку здати слідчому паспорт громадянина України не може вважатися порушенням, оскільки прямого такого обов`язку в ухвалі від 26.02.2018 року не заначено, як і в даному клопотанні, як підстава для зміни запобіжного заходу.
Відповідно до ч.5 ст.202 КПК України у разі постановлення слідчим суддею ухвали про відмову в заміні запобіжного заходу на інший, підозрюваний повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. Такого рішення станом на час розгляду клопотання немає.
Керуючись ст.ст. 183, 196, 200, 202 КПК України, -
Слідчому СВ Шепетівського ВП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області майору поліції ОСОБА_4 у клопотанні про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 та зверненні застави в дохід Держави відмовити.
Підозрюваного ОСОБА_6 звільнити з-під варти в залі суду негайно.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Хмельницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя