АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/4573/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

представника власника майна, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 серпня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , та накладено арешт на майно, право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ід. номер НОМЕР_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до ухвали, слідчий суддя врахував, що у даному кримінальному провадженні, 27.07.2016 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 України, та прийшов до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на нерухоме майно, яке на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_11 , з метою забезпечення конфіскації майна, що передбачена санкцією інкримінованої підозрюваному статті.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, власник майна ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність та необгрунтованість, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволення клопотання слідчого.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що слідчим суддею необґрунтовано здійснено розгляд клопотання без повідомлення власника майна.
Також апелянт вказує, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.08.2017 року у задоволенні клопотання про скасування арешту відмовлено.

Далі в апеляційній скарзі власник майна зазначає, що слідчим суддею при розгляді даного клопотання всупереч вимогам КПК України не встановлено правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна. Додає, що слідчий суддя при постановленні оскаржуваного судового рішення не впевнився у належності арештованого майна підозрюваному.
Так, апелянт звертає увагу суду на те, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.08.2017 року арештована квартира належить апелянту на праві приватної власності з 27.07.2016 року. Додає, що вона не має жодного відношення до даного кримінального провадження, не є підозрюваною, ні обвинуваченою, а майно, на яке слідчим суддею накладено арешт, не визнано речовим доказом відповідно до ст. 98 КПК України.
Крім того, власник майна стверджує, що слідчим суддею не взято до уваги, що надана Київським міським бюро технічної інвентаризації інформація щодо реєстрації права власності на зазначене майно є застарілою, і надана станом на 01.01.2013 року.
Одночасно апелянт звертає увагу суду на те, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_12 від 04.08.2016 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_13 про накладення арешту на зазначену квартиру з підстав відсутності доказів належності майна на праві власності підозрюваному ОСОБА_11 . Додає, що у даному випадку арешт не може бути накладено, оскільки квартира перебуває у власності добросовісного набувача.
У підсумку автор апеляційної скарги додає про невідповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК України через ненадання стороною обвинувачення доказів належності майна саме підозрюваному ОСОБА_11 .
Також апелянт вказує, що про існування оскаржуваної ухвали слідчого судді дізнався 24.05.2017 року, після чого подано клопотання у порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту на майно, у зв`язку із чим просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущено з поважних причин.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що власник майна та його представник в судовому засіданні участі не приймали, про існування оскаржуваної ухвали слідчого судді апелянт дізнався 24.05.2017 року, після чого апелянтом подано клопотання у порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту на майно, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначених підстав, підлягає задоволенню, оскільки цей строк пропущений з поважних причин.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебувають матеріали кримінального провадження № 0000365, відомості про яке 18.02.22014 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 210, ч. 5 ст. 191 КК України.

Старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яке ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 серпня 2017 року задоволено.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий не дотрималися.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий ОСОБА_9 звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна, з метою конфіскації майна та забезпечення відшкодування спричинених збитків (шкоди), зазначив, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстрована та згідно відомостей листа Київського міського бюро технічної інвентаризації № 9123 (И-2016) від 15.07.2016 дана квартира на праві власності зареєстрована за ОСОБА_11 .

Разом з цим, з доданих слідчим до свого клопотання матеріалів неможливо зробити висновок про наявність підстав для його задоволення. Так, з договору дарування від 27.07.2016 року вбачається, що ОСОБА_11 подарував ОСОБА_8 згадану квартиру на момент коли він ще не набув статусу підозрюваного, з огляду на ті обставини, що складене 26.07.2016 року повідомлення про підозру було вручено йому тільки 09.08.2016 року (а.с. 18), а відомостей щодо направлення повідомлення про підозру особі в порядку, передбаченому для вручення повідомлень, матеріали не містять, не наведено таких відомостей і прокурором в судовому засіданні.
Крім цього, відсутні підстави і для висновку про доведеність слідчим необхідності накладення арешту з метою, передбаченою п. 4 ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки такий арешт можливий лише за наявності цивільного позову, що у цьому випадку не мало місця.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Поновити власнику майна ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 серпня 2016 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 серпня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ід. номер НОМЕР_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , скасувати.
Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_8 , задовольнити.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , по накладенню арешту на майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4