УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/690/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.72 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі в режимі відеоконференцзв`язку судове провадження №274/690/17 за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_8 та діючої в його інтересах адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 червня 2017 року,
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати зазначену ухвалу суду першої інстанції, як незаконну, та ухвали нову, якою зарахувати йому в строк відбутого покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 11.06.2013 р. у провадженні №1-кп/760/923/14 строк попереднього ув`язнення за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30.05.2008 р. з 23.06.2007 р. (з часу затримання) по 24.06.2008 р. (дата набрання законної сили) та за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.05.2007 р. з 06.02.2007 р. (час затримання) по 17.05.2007 р. (день звільнення його з під варти з залу суду). Наголошує, що суд першої інстанції хоча і вказав в ухвалі строки його попереднього ув`язнення, але дійшов невірних висновків про те, що нормами кримінального кодексу України не передбачено зарахування відбутої частини покарання за попереднім вироком в строк покарання, визначеного за сукупністю вироків, що напряму суперечить положенням ст.71 та ч.5 ст.72 КК України. Крім того, зазначає, що питання про перерахунок строку його попереднього ув`язнення, яке вирішено ухвалою Бердичівського міськрайонного від 17.02.2016 р., було за його заявою у кримінальному провадженні №274/274/16-к, і на момент цього розгляду він не заявляв жодного клопотання про врахування строку його попереднього ув`язнення за вироками Солом`янського районного суду м. Києва від 11.06.2013 р. та Коростенського міськрайонного суду Житомирської області.
Адвокат ОСОБА_7 також просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну та необґрунтовану, та постановити нову ухвалу, якою зарахувати засудженому ОСОБА_8 в строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення у кримінальному провадженні за вироками Солом`янського районного суду м.Києва від 23.12.2014 року, Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30.05.2008 року, Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.05.2007 року. Вважає, що судом першої інстанції зроблені неправильні висновки щодо дослідження строку попереднього ув`язнення, який підлягає зарахуванню згідно до ч.5 ст.72 КК України, у кримінальному провадженні, у якому винесено вирок Солом`янського районного суду м.Києва від 23.12.2014 року, яким засуджено ОСОБА_8 за ч.1 ст.377, ст.71 КК України до 8 років 9 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 червня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за безпідставністю.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення засудженого та його захисника, які просили апеляційні скарги задовольнити, думку прокурора, яка вважає, що підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Згідно ч.5 ст.72 КК України зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.05.2007 року ОСОБА_8 був засуджений за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням іспитовим строком на 2 роки. Зараховано ОСОБА_8 в строк відбуття покарання, строк його перебування під вартою з 06.02.2007 року по 17.05.2007 року. Зазначений вирок суду першої інстанції набрав законної сили 04.06.2007р (а.с.78-79).
Вироком Коростенського міського суду Житомирської області від 30.05.2008 року ОСОБА_8 був засуджений за ст.ст.121 ч.2, 71 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком судом частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.05.2007 року. Початок строку відбування покарання обчислено з 23.06.2007. Зазначений вирок суду першої інстанції набрав законної сили 24.06.2008р (а.с.22).
Постановою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 13.07.2012 року ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30.05.2008 року умовно-достроково на 02 роки 04 місяці 26 днів (а.с. 55).
Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 11 червня 2013 року на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання за даним вироком, приєднано невідбуте покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30.05.2008 року та призначено остаточне покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі строком на 8 років 8 місяців з конфіскацією майна, належного йому на праві власності. Відповідно до вироку, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 , до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою. Строк відбуття покарання обчислено з моменту затримання, тобто з 23.08.2012 року (а.с.23). Вирок набрав законної сили 24.12.2013 року.
Вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 23.12.2014 року ОСОБА_8 засуджено за ст.377 ч.1 КК України на 8 років 9 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, належного йому на праві власності. Строк відбуття покарання обчислено з 23.12.2014 року, зараховано строк перебування під вартою з 23.08.2012 року по 23.12.2014 року. Вирок набрав законної сили 22.01.2015 року. (а.с.28)
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 17.02.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_8 зараховано строк попереднього ув`язнення в періоди з 23.08.2012 року по 24.12.2013 року та з 05.02.2014 року по 22.01.2015 року з розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає два дні позбавлення волі.
На даний час засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання у Бердичівській виправній колонії №70.
Доводи засудженого ОСОБА_8 та його захисника про не зарахування йому у строк відбутого покарання за вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 23.12.2014 року строки попереднього ув`язнення, які були визначені вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30.05.2008 р. та вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.05.2007 р. є безпідставними, оскільки ці апеляційні твердження суперечать ч.5 ст.72 КК України.
Так, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі допускається в межах того самого кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, та враховуючи, що строк попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_9 за вище зазначеними вироками було враховано при відбутті ним покарання та при застосуванні щодо нього умовно-дострокового звільнення (постанова Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 13.07.2012 року), таке повторне зарахування в ході виконання вироку Солом`янського районного суду м.Києва від 23.12.2014 року не буде відповідати вимогам ч.5 ст.72 КК України. При цьому, строк попереднього ув`язнення засудженого за цим вироком та вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 11.06.2013 року, було належно враховано останньому як строк відбутого покарання ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 17.02.2016 року.
З огляду на вищенаведене, апеляційний суд не вбачає порушень кримінального закону судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали, яка є законною та обґрунтованою, за відсутністю обґрунтованих підстав для її скасування чи зміни.
Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та діючої в його інтересах адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 червня 2017 року відносно ОСОБА_8 без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :