АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 213/2495/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/520/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2017 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2017 року, якою задоволено подання Інгулецького РВ КВІ Управління ДПтС України в Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Свеса, Ямпільського району, Сумської області, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
та направлення для відбування покарання, призначеного за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.08.2015 року, яким його було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 (три) роки; звільнений від відбування покарання відповідно до ч. 2, 75, п. 2,3,4 ч.1 ст.76 КК України з випробувальним терміном на 2 роки.
Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_7
засуджений - ОСОБА_6
представник Інгулецької КВІ - ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання Інгулецького РВ КВІ Управління ДПтС України в Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2017 року було задоволено подання Інгулецького РВ КВІ Управління ДПтС України в Дніпропетровській області та скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 , призначеного за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.08.2015 року, яким його було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 (три) роки; звільнений від відбування покарання відповідно до ч. 2, 75, п. 2,3,4 ч.1 ст.76 КК України з випробувальним терміном на 2 роки, та було направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі.
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що засуджений ОСОБА_6 не виконує покладених на нього судом обов`язків, а саме: систематично не з`являється на реєстрацію до Кримінально-виконавчої інспекції у встановлений термін без поважних причин, отже на шлях виправлення не став.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги засуджений ОСОБА_6 посилається на те, що він дійсно декілька раз не з`являвся для реєстрації, і вказує, що пропускав день реєстрації з поважних причин, так як працює зранку до вечора, щоб прокормити сім`ю, а з роботи не хочуть відпускати, крім того перебуває на лікуванні в Туберкульозному диспансері. Перебуваючи на випробувальному терміні, не допускав жодних грубих порушень закону, тому просить не направляти його в місця позбавлення волі.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор заперечував проти апеляційної скарги та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін як законну і обґрунтовану.
Засуджений підтримав апеляційну скаргу та наполягав на скасуванні ухвали суду першої інстанції.
При апеляційному розгляді представник Інгулецької КВІ, також заперечував проти апеляційної скарги засудженого та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін як законну і обґрунтовану.
Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
При скасуванні звільнення засудженому від відбування покарання з випробуванням, суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальну можливість виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що контролює відбування покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
На думку колегії суддів, розглядаючи подання Інгулецького РВ КВІ м. Кривого Рогу управління ДПтС України в Дніпропетровській області, суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону та зробив обґрунтований висновок про небажання ОСОБА_6 ставати на шлях виправлення.

Так, вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.08.2015 року, яким його було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України , із застосуванням ст. 75 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки, з випробувальним терміном на 2 роки та відповідно до ст. 76 ч.1 п. 2, 3, 4 КК України на нього було покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи (а.кп. 6-7).
Після отримання копії зазначеного вироку суду інспектором кримінально-виконавчої інспекції було направлено 19.10.2015 року виклик до інспекції за адресою місця проживання засудженого. 28.10.2015 року виклик до інспекції було направлено повторно, так як засуджений не з`являвся. В зв`язку з неявкою засудженого на виклики до КВІ та не повідомлення про зміну місця проживання 03.11.2015 року начальником Бориспільського МРВ КВІ було направлено подання на привід засудженого. 18.11.2015 року ОСОБА_6 з`явився до кримінально-виконавчої інспекції, де йому було роз`яснено, що у разі ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків, він буде направлений для відбування призначеного покарання.
Постановою про встановлення днів явки на реєстрацію від 18.11.2015 року було визначено дні для реєстрації кожен 2 та 4 вівторок місяця, про що повідомлено ОСОБА_6 (а.кп.13). Відповідно до листка реєстрації ОСОБА_6 не кожного разу з`являвся у встановлені дні до кримінально-виконавчої інспекції (а.кп.14) та не надавав відомостей про причину неявки на реєстрацію, у зв`язку з чим 29.04.2016 року начальником Бориспільського МРВ КВІ було направлено подання на привід засудженого. Було встановлено, що ОСОБА_6 змінив місце проживання не повідомивши про це Бориспільський МРВ КВІ та з 10.04.2016 року проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим особову справу для здійснення контролю за поведінкою засудженого ОСОБА_6 було направлено до Інгулецького районного відділу КВІ м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Постановою про встановлення днів явки на реєстрацію від 19.08.2016 року було визначено дні для реєстрації кожен 1, 2 та 4 вівторок місяця, про що повідомлено ОСОБА_6 (а.кп.28). Відповідно до листків реєстрації ОСОБА_6 не кожного разу з`являвся у встановлені дні до кримінально-виконавчої інспекції (а.кп.29, 77, 102), про що неодноразово отримував застереження у виді письмового попередження, а саме не з`являвся 22.11.2016р., 06.12.2016р., 13.12.2016р., 27.12.2016р., 03.01.2017р., 10.01.2017р., 24.01.2017р., 07.02.2017р., 14.02.2017р., 11.04.2017р., 03.05.2017р.
Крім того, 08.11.2016 року засуджений ОСОБА_6 з`явився на реєстрацію у стані алкогольного сп`яніння та відмовився у письмовій формі давати пояснення, тому відносно нього працівниками поліції був складений адміністративний протокол за ст.178 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.
Приймаючи до уваги вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_6 на шлях виправлення не став, не виконує обов`язки, покладені на нього вироком суду, допустив 4 (чотири) неявки на реєстрацію до Бориспільського РВ КВІ та 3 (три) неявки на реєстрацію до Інгулецького РВ КВІ без поважних причин та виправдовуючих документів не надав. Не зважаючи на застосування до нього трьох застережень, злісно ухиляється від відбування покарання, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення, а тому суд, відповідно до ст. 78 КК України та ст. 166 КВК України, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про направлення його для відбування покарання призначеного вироком суду.
З урахуванням зазначеного, жодних передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 та скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2017 року, якою задоволено подання Інгулецького РВ КВІ Управління ДПтС України в Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_6 та направлення для відбування покарання - залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4