н/п 1-кс/640/841/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_3
представника ОСОБА_4 ,
У судовому засіданні потерпіла та її представник скаргу підтримали, просили її задовольнити. Пояснили, що очевидці ДТП не встановлені; водій ОСОБА_7 з місця події зник; місце наїзду в схемі ДТП вказано невірно, оскільки воно знаходиться ближче до лівої трамвайної колії в напрямку до центру, а в схемі ДТП - зазначене чітко проміж колій; суперечності в показах потерпілої та свідків, стосовні обставин наїзду не усунуті. Доказів на підтвердження дати одержання потерпілою оскаржуваної постанови від представника не надали.
Слідчий ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, подав заяву, в якій проти задоволення скарги заперечував та просив справу розглянути за своєї відсутності.
22.12.2017р. ухвалою слідчого судді скарга ОСОБА_3 за недоведеності поважності пропуску строку оскарження повернута (а.с.7).
22.01.2018р. ухвалою апеляційного суду Харківської області вищевказана ухвала скасована, матеріали за скаргою повернуті суду для вирішення питання можливості розгляду справи по суті (а.с.28).
З урахуванням викладеного слідчий суддя розглядає скаргу по суті.
Як передбачено п.3 ч.1 ст.303 КПК України, потерпілий, його представник під час досудового провадження мають право оскаржити рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Під закриттям кримінального провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, що стосуються цього провадження в їх сукупності.
В ході розслідування встановлено, що наїзд відбувся між трамвайним рельсовим полотном на ділянці дороги, де відсутній пішохідний перехід, під час перетину потерпілою проїзної частини (а.к./п.3-7).
За свідченнями водія ОСОБА_7 та пасажира автомобілю ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_8 зненацька вибігла справа наліво з-за мікроавтобусу типу «ГАЗель», що стояв на лівій полосі проїжджої частини поряд з трамвайними коліями та набігла на автомобіль, контактуючи з його правою боковою поверхнею, правим боковим дзеркалом та правими передніми дверима (а.к/п 8, 18-19, 33-34, 53-54).
Як вбачається з показів потерпілої ОСОБА_8 , вона дійшла до трамвайних колій та вийшла з-за автомобілів, які стояли в заторі на проїжджій частині та зупинилась, подивилась ліворуч, переконалась у відсутності автомобілів, що наближаються, після чого пішла далі і зупинилась між трамвайними коліями. Коли вона стояла між колями, на її ногу наїхав автомобіль «Ніссан» під керуванням ОСОБА_7 (а.к/п 40-42).
В постанові про призначення судової медичної експертизи обставини ДТП зі слів водія та пішохода слідчим не зазначались (а.к/п 35).
З урахуванням особливостей виявлених у пішохода ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, отриманих внаслідок ДТП (а.к/п.35, 36-37), дослідження пошкоджень, наявних на її взутті та одязі, а також на автомобілі (а.к/п.12-17), шляхом проведення комплексної судово-медичної автотехнічної, автотрасологічної експертизи не проводилось.
Таким чином, суперечності в частині характеру руху пішохода на час наїзду, вказані вище, у ході досудового розслідування не усунуті.
З урахуванням викладеного, проведене досудове розслідування неможна вважати повним та всебічним, а оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, а тому скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст.303, 304, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1