Справа № 510/287/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.02.2018 року м. Рені

Слідчий суддя Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

- за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

- прокурора ОСОБА_3 ,

- слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «Mersedes Benz-VITO» д/з НОМЕР_1 , якій відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , та на два пластикових відра чорного кольору.

В клопотанні зазначено, що до чергової частини Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області 16.11.2017р. надійшло повідомлення УПО Ізмаїльського ВП старшого автопатруля сержанта поліції ОСОБА_6 про те, що 16.11.2017р. о 03 год. 25 хв. на 2-му вантажному районі Ренійського морського торгівельного порту, біля 21-го причалу було зупинено автомобіль марки «Mersedes Benz-VITO» д/з НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому знаходилось 31 мішок насіння соняшника загальною вагою 920 кг. (ЖЄО № 2663 від 16.11.2017).

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.16.2017р. за №0000551 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України. Вказане кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

В ході проведення слідчих дій по вищевказаному кримінальному провадженню 16.11.2017р. було проведено огляд місця події на території Ренійського морського торгівельного порту, в ході якого вилучено автомобіль марки «Mersedes Benz-VITO» д/з НОМЕР_1 , в якому було завантажено 31 мішка насіння соняшника загальною вагою 920 кг, два пластикових відра чорного кольору.

Беручи до уваги все вищевикладене, слідчий зазначає, що вищевказані об`єкти по даному кримінальному провадженню мають значення речових доказів, підлягають огляду, як речові докази і стосовно них повинно бути вирішено питання про їх належність, і тому, з метою повного, всебічного та неупередженого дослідження всіх обставин справи, враховуючі реальну можливість власника майна знищити, сховати, продати або якимось іншим чином розпорядитися майном просить суд накласти арешт на вищевказане майно.

Заслухавши думку прокурора, слідчого СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області,які підтримали доводи клопотання, ОСОБА_5 власника транспортного засобу, який не заперечував щодо накладення арешту на належний йому автомобіль, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У листопаді 2017р. слідчий СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області відносно тих же самих об`єктів - речових доказів - автомобіля марки «Mersedes Benz-VITO» д/з НОМЕР_1 и 2 пластикових відер чорного кольору звернувся до слідчого судді Ренійського районного суду із клопотанням про накладення арешту. Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 20.11.2017 року у задоволенні клопотання слідчого СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області про накладання арешту на автомобіль марки «Mersedes Benz-VITO» д/з НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 та два пластикових відра чорного кольору з метою збереження речового доказу для кримінального провадження №0000551 від 16.11.2017р. було відмовлено.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду від 20.11.2017р. скасувати. За результатами розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції 10.01.2018р. було постановлено ухвалу, якою:у апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 було задоволено частково; Ухвалу слідчого судді Ренійського районного суду Одеської області від 20 листопада 2017 року про відмову у накладенні арешту було скасовано; постановлено нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 було повернуто прокурору для усунення недоліків на протязі 72 (семи десяти двох) годин, з моменту отримання повного тексту ухвали апеляційного суду.
Усунувши зазначені в ухвалі суду апеляційної інстанції від 10.01.2018р. недоліки, слідчий СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області за погодженням із прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 знов звернувся до суду із відповідними вимогами.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);)розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням положень ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже субєкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Як вбачається, з витягу по кримінальному провадженню № 0000551 від 16.11.2017р., до ЄРДР внесені данні про злочин з правовою кваліфікацією за ст. 185 ч. 3 КК України, тобто крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому.
З матеріалів, які надані слідчим в обґрунтування клопотання про накладення арешту на автомобіль марки «Mersedes Benz-VITO» д/з НОМЕР_1 , якій відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , та на два пластикових відра чорного кольору, слідчий суддя вбачає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, а щодо речових доказів - автомобіля марки «Mersedes Benz-VITO» д/з НОМЕР_1 та двох пластикових відер чорного кольору реальну можливість власника майна продати або якимось іншим чином розпорядитися майном, визнано речовими доказами за вищевказаним кримінальним провадженням. Тому, з метою запобігання можливостей відчуження вищевказаних речових доказів, з метою їх збереження доцільно накласти арешт на це майно.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 132, 170 - 173, ст. 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про арешт майна, задовольнити.

З метою збереження речових доказів - накласти арешт на майно, яке постановою слідчого від 20.11.2017р. визнане речовими доказами по кримінальному провадженню №0000551 від 16.11.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України відносно ОСОБА_7 , а саме на:

- автомобіль марки «Mersedes Benz-VITO» д/з НОМЕР_1 , якій відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , та на два пластикових відра чорного кольору, що знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_5 .

Заборонити ОСОБА_5 проводити відчуження вищевказаного майна до вирішення справи по суті, залишивши дане майно на його відповідальне зберігання.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1