справа № 462/5777/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2018 року Залізничний районний суд м.Львова в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 , представника служби у справах дітей ОСОБА_7 , представника сектора ювенальної превенції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

17.10.2015 близько 23.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , за попередньою змовою в групі осіб з неповнолітнім ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , матеріали відносно яких було виділено в окремі провадження, та маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, в момент, коли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 утримували по обидва боки за руки потерпілого ОСОБА_11 з метою подолання його опору, перевіряв вміст кишень останнього, з нагрудної кишені куртки останнього та відкрито викрали належний ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Nокіа 225КМ-1011Dual Sim», ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 вартістю 1489 грн., з карткою пам`яті об`ємом 4 ГБ вартістю 80 грн., в якому знаходились сім-картки мобільних операторів «Київстар» вартістю 20 грн. з грошима на рахунку в сумі 10 грн. та « lifecell» вартістю 10 грн. з грошима на рахунку в сумі 5 грн. та в`язку з 2 ключами, які матеріальної цінності не становлять, чим завдали ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 1614 грн.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю, зазначив, що обставини скоєння злочину, викладенні в обвинувальному акті, підтверджує повністю, відмовився надати пояснення, додав, що щиро кається у вчиненому, жалкує, що так сталося, просив не позбавляти його волі, зробив для себе висновок буди законослухняним в майбутньому.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 зазначив, що 17.10.2015 року близько 23.00 год. в нього виникла потреба зняти гроші в банкоматі, пішов до банкомату «Приватбанку» по вул..Любінській 102., гроші не зміг зняти , повернувся до дому, побачив, що за ним слідом йдуть троє молодиків , біля під`їзду будинку 97 його вони обступили, двоє тримали його за руки, а один, прізвище якого йому стало відомо в ході слідства ОСОБА_13 , наніс йому удар в обличчя та став нишпорити по його карманах. В нього забрали телефон, ключі, карточку. Не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердив, що дійсно 17.10.2015р. близько 23.00 год. він , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 відкрито заволоділи майном потерпілого неподалік банкомату на вул.Любінській. Сидоров нишпорив по карманах потерпілого, а він та ОСОБА_14 тримали потерпілого за руки .
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість в інкримінованому кримінальному правопорушенні підтверджується також зібраними по кримінальному провадженню доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

-протоколом прийняття заяви ОСОБА_11 про вчинення кримінального правопорушення відносно нього від 21.11.2015 р., згідно до якої ОСОБА_11 заявив про відкрите заволодіння трьома невідомими особами його майном на вул..Любінській 18.10.2015р.близько 00.00год. (арк..пр.8);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.04.2016 року, згідно до якого потерпілий ОСОБА_11 впізнав під номером 3 ОСОБА_4 (арк..пр. 21-22);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.04.2016р. за фотознімками, згідно до якого потерпілий ОСОБА_11 впізнав під номером 3 ОСОБА_9 (арк..пр. 23-24);

-протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_9 від 16 травня 2016р. та відеозаписом до нього , в ході якого ОСОБА_9 показав як він, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 відкрито заволоділи майном ОСОБА_11 на вул..Любінській 17.10.2015р. (арк..пр.36-37);

-протоколом слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_11 від 28.10.2016р. та фото таблицею до нього, в ході якого ОСОБА_11 показав як саме відбулося заволодіння його майном ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (арк. пр. 100-107);

-вироком Залізничного районного суду м.Львова від 28 жовтня 2016 року , яким ОСОБА_9 засуджено за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі з застосуванням положень ст..75,104, 76 КК України на строк 1 рік, а саме за заволодіння майном потерпілого ОСОБА_11 17.10.2015 року близько 23.00 год. у групі з ОСОБА_4 та ОСОБА_10 (арк..пр.114);

-вироком Залізничного районного суду м.Львова від 2 лютого 2018 року , долученим до матеріалів провадження , яким ОСОБА_10 засуджено за ч.2 ст.186 КК України, ч.1 ст.304, ст..198 , ч.1 ст.125 КК України , ст..70 ч.4 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, а саме за заволодіння майном потерпілого ОСОБА_11 17.10.2015 року близько 23.00 год. у групі з ОСОБА_4 та ОСОБА_10 .

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, доведена повністю. Його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування як умисні, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна за попередньою змовою групою осіб (грабіж), тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. Обвинувачений повинен нести відповідальність за свої дії.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, родина обвинуваченого ОСОБА_4 знаходилася на обліку у центрі соціальної служби для сім`ї, дітей та молоді, соціальний супровід сім`ї здійснювався, профілактична робота проводилася, він перебував на обліку у службі у справах дітей, також те, що він визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному, скоїв злочин у неповнолітньому віці, що суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд , враховуючи також висновок органу пробації від 7.04.2017 р. за яким виправлення правопорушника без ізоляції від суспільства можливе, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, проте без його реального відбування, на підставі вимог ст.ст. 75, 76, 104 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши засудженому іспитовий строк 1 ( один) рік.

На підставі п.п. 2), 3), 4) ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1