Справа № 520/7114/16-к
Провадження №1-кп/523/175/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2018 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
представника Затоківської селищної ради ОСОБА_8 ,
представника ТОВ «Укрбудінвест» ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 364, ч.3 ст. 382 КК України, ОСОБА_6 , у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст. 364 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Суворовського районного суду міста Одеси перебуває вищевказане кримінальне провадження .
Прокурор у судовому засіданні подав письмове клопотання про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , так як обвинувачений ОСОБА_6 свідомо допустив порушення обов`язків щодо судової заборони спілкування зі свідками у кримінальному провадженні та ним вчинено нове кримінальне правопорушення, яке прямо пов`язане із відносинами набуття прав на земельні ділянки у смт Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області, здійснення ним протиправного впливу на осіб, тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України на теперішній час не відпали.

Крім того, просив задовольнити клопотання про продовження покладення на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України у межах обраного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник ОСОБА_7 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , так як клопотання прокурора обґрунтовується лише повідомленням про підозру у скоєнні іншого кримінального правопорушення, яка не є підставою для продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у обвинуваченого ОСОБА_6 незадовільний стан здоров`я, послався на явну безпідставність діючого запобіжного заходу у виді взяття під варту, а також, на те, що ухвала про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 була необґрунтованою і сталася внаслідок юридичної помилки. Крім того, посилався на те, що зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 із застави на взяття під варту було мотивовано тим, що обвинувачений порушив покладені на нього обов`язки, а саме - в частині обов`язку утримуватися від спілкування зі свідком по даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 , однак у кримінальному провадженні відсутні рішення слідчого судді або суду, в яких би на обвинуваченого ОСОБА_6 покладався обов`язок утримуватися від спілкування персонально з громадянкою ОСОБА_10 .
Вирішення клопотання щодо продовження покладення на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України у межах обраного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, залишив на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, а саме у вигляді домашнього арешту у нічний час, посилаючись на незадовільний стан здоров`я та відсутність належного лікування в умовах УВП № 21.

Вирішення клопотання щодо продовженняпокладення на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України у межах обраного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, залишив на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 , залишили вирішення клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на розсуд суду.

Не заперечували проти задоволення клопотання щодо продовження покладення на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України у межах обраного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Представник Затоківської селищної ради ОСОБА_8 , залишила вирішення клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 та покладення на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України у межах обраного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, на розсуд суду.

Представник ТОВ «Укрбудінвест» ОСОБА_9 підтримала клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

Вирішення клопотання щодо продовження покладення на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України у межах обраного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, залишила на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подані клопотання прокурора та клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд приходить до наступного.

Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Підставами зміни запобіжного заходу, визначеними у ч.5 ст.201 КПК України, є зазначення у клопотанні нових обставин, які не розглядались слідчим суддею, судом при постановленні попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 331 КПК України, суд, незалежно від наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Окрім цього, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86; 26 червня 1991).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Феррарі- Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy) (ріш.), 9627/81,14 березня 1984, DR 37,15) зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

За такого, беручи до уваги, що судовий розгляд по справі не завершений, дії обвинуваченого ОСОБА_6 відносяться до злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Крім того, ОСОБА_6 раніше не виконав покладених на нього процесуальних обов`язків в частині спілкування зі свідком по даному кримінальному провадженню ОСОБА_10 , яка є потерпілою по кримінальному провадженні за ч.4 ст. 189 КК України, яке відноситься до особливо тяжкого злочину, у вчиненні якого на даний час підозрюється ОСОБА_6 , тобто у вимаганні, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з використанням свого службового становища, з погрозою пошкодженням чи знищенням майна, що завдало майнової шкоди потерпілому в особливо великих розмірах,а тому застосування до нього запобіжного заходу більш м`якого є недостатнім для запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно вливати на свідків, які ще не допитувались в судовому засіданні, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження. За такого, суд вважає за необхідне клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , задовольнити.

Що стосується посилань на погіршення стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 за час перебування під вартою в установі виконання покарань №21, то вказані обставини не підтверджені письмовими доказами, які б містили заборону для подальшого утримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою та доказів того, що обвинувачений ОСОБА_6 не може отримувати належне лікування в умовах утримання в УВП №21 УДПтСУ в Одеській області.
За такого, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну йому запобіжного заходу на більш м`який, а саме домашній арешт у нічний час, так як нова обставина на яку посилається обвинувачений ОСОБА_6 в своєму клопотанні, як на підставу для зміни запобіжного заходу, не підтверджена жодним письмовим доказом.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження покладення на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України у межах обраного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, суд враховує позицію учасників кримінального провадження, які не заперечували проти задоволення вказаного клопотання прокурора, бере до уваги, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тому вважає за необхідне клопотання прокурора

задовольнити та продовжити міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 201, 331, 369-372, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну йому запобіжного заходу на більш м`який, а саме домашній арешт, відмовити.

Клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому за ч.2 ст.28, ч.2 ст. 364 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою в Одеській установі виконання покарань № 21 УДПтСУ в Одеській області вважати продовженим строком на 60 діб, тобто до 12 квітня 2018 року включно.
Клопотання прокурора про продовження покладення на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України у межах обраного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді особистого зобов`язання вважати продовженим строком на 60 діб, тобто до 12 квітня 2018 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду та прокурора;
- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
- утриматись від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню, стосовно кримінального провадження.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань до обвинуваченого ОСОБА_4 може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя :