Справа № 545/589/18
Провадження № 1-в/545/172/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.04.2018 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі: головуючої судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області заяву засудженого :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого ,

Засуджений 29.06.2016 р. Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 115 ч. 2 п. 4,6, ст.185 ч. 1, 70 ч.1,72 ч.5 КК України до 13 років позбавлення волі, на підставі ЗУ « Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання » , зараховано строк попереднього ув`язнення із 30.08.2011 року по 29.06.2016 року. Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13.11.2017 року вирок від 29.06.2016 року залишено без змін та на підставі ст. 72 ч. 5 КК України, зараховано строк попереднього ув`язнення із 30.06.2016 року по 20.06.2017 року,

Початок строку 30.08.2011 року, кінець строку 09.11.2018 року,

Про умовно-дострокове звільнення ,
ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув 2/3 строку покарання і довів своє виправлення.

Від засудженого та представника колонії до суду надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутність, представник колонії проти задоволення заяви засудженого заперечував.

Прокурор проти задоволення заяви засудженого заперечував, вважає, що засуджений своєю поведінкою за весь час відбування покарання не довів своє виправлення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 107 КПК України до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від

тяжкості вчиненого злочину, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так , ОСОБА_4 засуджений 29.06.2016 р. Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 115 ч. 2 п. 4,6, ст.185 ч. 1, 70 ч.1,72 ч.5 КК України до 13 років позбавлення волі, на підставі ЗУ « Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання » , зараховано строк попереднього ув`язнення із 30.08.2011 року по 29.06.2016 року.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13.11.2017 року вирок від 29.06.2016 року залишено без змін та на підставі ст. 72 ч. 5 КК України, зараховано строк попереднього ув`язнення із 30.06.2016 року по 20.06.2017 року.

ОСОБА_4 в неповнолітньому віці вчинив особливо тяжкий злочин умисне вбивство, вчинене з особливою жорстокістю, з корисливих мотивів.

Встановлено, що засудженим відбуто 2/3 строку . В Божковській виправній колонії № 16 відбуває покарання із 02.03.2018 року.

За весь час відбування покарання засуджений мав лише 2 заохочення, останнє з яких накладено ще 04.04.2013 року та 2 стягнення, останнє з яких накладено 04.08.2017 року , погашене 04.02.2018 року.

Як вбачається з характеристики на засудженого ОСОБА_4 , направленої на адресу суду з Божківської ВК № 16 безпосередньо перед розглядом матеріалу про умовно-дострокове звільнення,засуджений характеризується посередньо, не працевлаштований, не довів свого виправлення, тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.
Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд враховує особу засудженого, який злочин вчинив в неповнолітньому віці, тяжкість скоєного злочину, дані про поведінку засудженого за весь період відбування покарання, в тому числі, і за останній час, який безпосередньо передує розгляду клопотання, виходить з того, що єдиною та достатньою підставною умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарань виправлення засудженого, що повинно підтверджуватися його сумлінною поведінкою у процесі відбування покарання.

Таким чином, суд вважає, що наведені обставини свідчать про нестабільну поведінку засудженого, не додержання ним вимог режиму відбування покарання та не можуть свідчити про виправлення ОСОБА_4 , його сумлінну поведінку за весь період відбування покарання і тому приходить до висновку, що необхідні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого відсутні.

На підставі ст. 107 КК України, керуючись ст. 537, ст.539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1