Справа № 194/441/17
Провадження № 1-кп/194/7/18

В И Р ОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2018 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 липня 2016 року за № 0000372 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Богуслав, Павлоградського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого прохідником на дільниці № 4 ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» ш. Тернівська, не одруженого, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 24 липня 2016 року, приблизно о 06:00 год., знаходячись в масиві гаражів, розташованих по АДРЕСА_2 , з невстановленою в ході досудового розслідування особою, побачив неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого він та невстановлена особа почали звинувачувати у вчиненні крадіжок з гаражів зазначеного масиву.

Після чого, ОСОБА_3 та невстановлена особа підійшли до ОСОБА_7 , який стояв спиною до тильної сторони одного з гаражів, по раптово виниклому умислу, спрямованому на спричинення тілесних ушкоджень, невстановлена особа нанесла ОСОБА_7 удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя, від якого ОСОБА_7 впав на землю навколішки, в цей час ОСОБА_3 по раптово виниклому злочинному умислу, спрямованому на спричинення тілесних ушкоджень, правою ногою наніс удар в праву нижню частину обличчя ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_3 та невстановлена особа повели ОСОБА_7 до гаражу № НОМЕР_1 , розташованого по вулиці І.Франка в м. Тернівка, та відпустили його.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними злочинними діями, які виразилися в нанесенні удару ногою, спричинив неповнолітньому ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №203 від 17 серпня 2016 року механічні тілесні ушкодження у вигляді травматичної екстракції 2, 3 та травматичного вивиху 1-го зубів верхньої щелепи справа, садна нижньої губи справа, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України не визнав, показав суду, що в той день, коли сталася подія, точної дати він не пам`ятає, оскільки пройшло багато часу, майже два роки, він вранці приблизно в 06.00 год. виносив сміття в сміттєвий бак, розташований по АДРЕСА_3 , приблизно в 300 метрів від гаражу ОСОБА_10 , бачив там своїх товаришів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; приблизно через годину йому зателефонувала його однокласниця ОСОБА_13 та просила позичити їй грошей, оскільки, її хлопця на той час побив ОСОБА_11 , на що обвинувачений відмовився позичити гроші. Також пояснив, що він з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 знаходиться в дружніх стосунках, причини оговорювати його відсутні, з ОСОБА_14 та ОСОБА_10 вже не спілкується приблизно пів року. Він не знає та не розуміє, чому саме його обвинувачують в побитті неповнолітнього ОСОБА_15 , оскільки в тих гаражах він не був, а лише вийшов викинути сміття. Проти задоволення цивільного позову заперечував повністю.
Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що 24 липня 2016 року вночі знаходився у гаражі зі своїми знайомими, де вони ремонтували мопеди. Вранці, близько 06:30 год. почали розходитися, та його підвіз знайомий до СЗШ № 5. Знайомий поїхав назад до гаражу, а він пішов пішки додому, і проходячи в районі гаражів біля покинутої лікарні, побачив двох чоловіків, які, як йому здалося, були знервовані. Один із чоловіків (1-й чоловік), побачивши його, почав кричати до нього: «стій !», застосовуючи при цьому нецензурну лайку, та кликав до себе. Він розвернувся та почав йти у зворотньому від чоловіка напрямку, після того як почув, що чоловік біжить за ним теж почав бігти. Коли біг по гаражному ряду, із-за кута вискочив обвинувачений (2-й чоловік), тримаючи у руці ланцюг. Він зупинився, зрозумівши, що він затиснутий з обох сторін, почав прижиматися до стіни, в цей момент перший із чоловіків наніс йому удар кулаком по голові в область скроні, внаслідок чого він впав на землю і коли почав підійматися, обвинувачений вдарив його правою ногою по обличчю, від удару у нього було вибито декілька зубів та з порожнини рота пішла кров. Чоловіки підняли його, схопили за шию та потягли до гаражу, де знаходився ще один чоловік (3-й чоловік), який одразу почав на нього кидатися та наніс удар в область паху від чого потерпілий присів, а чоловік намагався продовжувати його бити, але 1-й чоловік зашкодив, повідомивши, що в нього вибиті зуби. Після чого, в нього відібрали телефон та розмовляли з його знайомим по телефону. Потім його відвели в район покинутої лікарні, звинуватили його у крадіжці, розбили йому телефон, а потім прогнали. Він забрав телефон та пішов. Повідомив, що коли чоловіки виводили його з гаражів, бачили його знайомі, серед яких були: ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , а також їх спільний знайомий на ім`я « ОСОБА_18 ». Також зазначив, що 1-й чоловік був одягнутий у футболку та шорти, взутий був у сандалі, 2-й чоловік обвинувачений, був одягнутий у футболку білого кольору та шорти, взутий був у кросівки, 3-й чоловік був одягнутий у шорти та мав оголений торс, взутий був у сандалі. Після того як його відпустили, він перебував у стані шоку та додому пішов не одразу, а більше години просидів на автостанції та у дворі. Повідомив, що запам`ятав обвинуваченого одразу, після інциденту бачив його у місті Тернівка, та одразу впізнав обвинуваченого під час слідчої дії - впізнання. Впевнений, що саме обвинувачений вибив йому зуби, щодо того, чи бачили свідки сам факт нанесення ударів, не впевнений. Обвинувачений перед ним не вибачився та шкоду не відшкодував. Бажає, щоб обвинувачений був покараний та відшкодував шкоду, заподіяну внаслідок вчинення злочину.

Законний представник потерпілого ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що 24 липня 2016 року близько 08:00 години її син прийшов додому побитий та у крові. Побачила, що в її сина вибиті три зуба, які були вбиті в середину щелепи, що викликало в неї паніку. Зосередившись, вона викликала поліцію та швидку допомогу. Працівники поліції, приїхавши за викликом, відвели їх з сином по різним кімнатам та відібрали в них пояснення. Лікар швидкої допомоги, який приїхав за викликом повідомив, що її сина треба везти до лікарні. Син повідомив їй, що в гаражах близько 06:30 год. троє чоловік побили його, з якої причини він не знає. Після побиття, він спочатку сидів на автостанції, бо боявся йти додому. Повідомила, що інцидент стався в неділю, тому в лікарні у прийомному покою до них вийшли двоє лікарів, які повідомили їй, що сину треба робити знімок щелепи. В понеділок, наступного дня, зробивши знімок у Тернівський стоматології, її сину видалили пошкоджені зуби та призначили лікування. Під час лікування вони відвідували невропатолога, робили повторні знімки, їздили в ОСОБА_19 до ОСОБА_20 , через що, їй довелося брати на роботі відпустку. Зазначила, що син почував себе погано та потребував сторонньої допомоги. Так, вони пролікувалися на протязі 10 днів, після поїхали з сином на консультацію у Першу Дніпропетровську стоматологічну лікарню. В Дніпрі їм порадили ставити імпланти, бо зубний міст тимчасовий і через декілька років його треба змінювати. Зазначила, що син знаходиться на її утриманні, та на його лікування вона позичала гроші у батьків, у рідного брата та у знайомих. Через чотири місяці у м. Дніпро її сину «вживили» три імпланти, що супроводжувалося розрізанням ясна. Імпланти приживалися три місяці, після чого вони приступили до другого етапу лікування. Повідомила, що процедура лікування ще триває, та на першому етапі лікування вона витратила 20800 (двадцять тисяч вісімсот) грн. На другому етапі лікування вона витратила ще близько 15400 (п`ятнадцять тисяч чотириста) грн. Зазначає, що обвинувачений не вибачився, допомоги на лікування не надав, тому просить щоб обвинувачений виплатив 10000 (десять тисяч) грн. моральної компенсації. Повідомила, що син описував їй осіб, які його побили 24 липня 2016 року, а саме: 1-й чоловік був високого зросту з чорним волоссям, на вік близько 30 років, та був одягнений у футболку та шорти; 2-й чоловік обвинувачений, був із світлим рудуватим волоссям, одягнутий у світлу футболку та шорти; 3-й чоловік був з оголеним торсом у шортах, з чорним кольором волосся та зростом нижче першого. Також зазначила, що одного разу син повідомив їй, що бачив обвинуваченого в місті Тернівка та одразу впізнав його, крім того, під час слідчих дій її син поводився впевнено та зосереджено та надавав правдиві та послідовні покази. Цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Допитаний свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні повідомив, що з обвинуваченим раніше не знайомий. 24 липня 2016 року вони з друзями ремонтували мопеди в гаражі у потерпілого, та вранці почали розходитися, він повіз потерпілого додому. Коли вони під`їхали до середньої загальноосвітньої школи № 5, до нього зателефонував знайомий на ім`я ОСОБА_22 і він висадив потерпілого біля школи № 5 та поїхав назад до гаражу, де знаходився близько 15 хвилин. Після чого, разом зі знайомими поїхав до гаражів вздовж покинутої лікарні, де побачив декілька чоловіків, які були агресивно налаштовані та почали гукати його та його знайомих до себе, застосовуючи при цьому брудну лайку, один із чоловіків в руках тримав ланцюг. Чоловіки знаходилися на відстані близько 150 метрів від нього, розгледіти чоловіків він не зміг, але пам`ятає, що один із чоловіків був з оголеним торсом, другий у футболці та шортах, у що був одягнений третій чоловік він не пам`ятає. Побачив що разом з чоловіками стоїть потерпілий, як чоловіки били потерпілого він не бачив, дізнався про це від самого потерпілого через декілька днів. Через те, що чоловіки були ворожо до них налаштовані, він почав швидко заводити мопед та їхати звідти. Зазначив, що впевнений у тому, що обвинувачений був одним із тих трьох чоловіків.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні повідомив, що з обвинуваченим раніше не знайомий. 24 липня 2016 року зранку вони з друзями: потерпілим, ОСОБА_24 та ОСОБА_18 , почали розходитися з гаражу по домах, хлопці повезли потерпілого додому. Повідомив, що близько о 06:00 - 06:30 год., точного часу не пам`ятає, він знаходився разом з ОСОБА_24 та ОСОБА_18 біля гаражів, та побачив потерпілого з невідомими чоловіками, на відстані близько 50 метрів, у потерпілого на обличчі була кров та набряк. Один із чоловіків був одягнутий у штани, інший у шортах, у чому був одягнутий обвинувачений не пам`ятає. Сторонніх предметів в руках у невідомих чоловіків він не помітив. Чоловіки були налаштовані агресивно, та гукали хлопців до себе, на питання хлопців: «навіщо їм підходити?», хтось із чоловіків відповів: «підійдеш, узнаєш». Помітив, що потерпілий утримується чоловіками, бо він гукав його до себе, але замість потерпілого агресивно відповідали чоловіки. Також, зазначив, що не бачив, як обвинувачений бив потерпілого. Також повідомив, що його з друзями звинувачували у крадіжці в гаражі, та мабуть з цієї причини потерпілий і був побитий. Зазначив, що він дзвонив потерпілому на телефон, але хтось із чоловіків вихватив телефон у потерпілого та почав розмовляти з ним замість потерпілого. Після чого, мобільний телефон хтось із чоловіків кинув на землю, потерпілий підняв телефон та пішов від чоловіків. Дізнався, що потерпілому ОСОБА_25 було вибито декілька зубів, у вечорі того ж дня. Єгор повідомив йому, що наніс удар по щелепі йому саме обвинувачений ОСОБА_26 .

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні показала, що обвинуваченого знає з дитинства, навчалися в одному класі та наразі проживають в одному багатоквартирному будинку, перебувають у дружніх відносинах, підстав оговорювати обвинуваченого у неї не має. Потерпілого бачила раніше, він зі своїм знайомим приходив до її хлопця ОСОБА_28 . Дати точно не пам`ятає, але не заперечує, що це було 24 липня 2016 року, тоді вона близько 05:30 06:00 год., точного часу не пам`ятає, їхала на велосипеді вздовж гаражів до свого хлопця у гараж, та побачила як два хлопця б`ють потерпілого. Один із хлопців тягнув потерпілого, а інший, ОСОБА_11 , бігав у нетверезому стані з оголеним торсом та щось кричав. Той чоловік, що тримав потерпілого був блондин, та постійно наносив останньому удари, ОСОБА_11 теж бив потерпілого, вони разом періодично били потерпілого, в тому числі в область паху та по голові. Зазначила, що ОСОБА_11 вона знає, а чоловіка, який бив з ним потерпілого, тобто блондина, вона раніше у м. Тернівка не бачила та він їй не відомий. Після того, як побачила що чоловіки б`ють потерпілого, повернулась додому та викликала поліцію, потім знову під`їхала до гаражів і побачила, що чоловіки продовжують бити потерпілого. Потім ОСОБА_11 почав лізти до неї, та з гаражу вийшов її хлопець ОСОБА_28 , а чоловіки забрали у потерпілого телефон та повели його до виїзду з гаражного ряду і в цей час приїхала поліція. Зазначила, що ОСОБА_11 весь час комусь кричав: «тримай, він туди побіг, лови його з тієї сторони», але кому він це кричав вона не бачила. Також, з приватного сектору, що розташований біля гаражів вийшла родичка ОСОБА_11 , саме з того боку куди він кричав. Коли приїхала поліція, вона разом з її хлопцем ОСОБА_28 , який теж того ранку був побитий вказаними чоловіками, поїхали до поліції. Повідомила, що коли їх привезли до поліції, вона з телефону свого хлопця дзвонила друзям потерпілого, та повідомила їм, що потерпілого побили, але під час допиту в суді на пропозицію захисника потерпілого назвати номер з якого дзвонила - номер назвати не змогла та зазначила, що наразі з ОСОБА_28 у відносинах не перебуває.

Наголосила на тому, що в той день обвинуваченого ОСОБА_26 взагалі не бачила, і в гаражах потерпілого били двоє названих нею чоловіків та ОСОБА_26 серед них не було.

Під час допиту ОСОБА_27 потерпілий повідомив, що бачив ОСОБА_27 вже коли чоловіки привели його до гаражу, та на той момент обвинувачений вже вибив йому зуби, а також підтвердив той факт, що чоловіки наносили йому удари в область голови та паху, але зазначив, що по щелепі його ударив ногою тільки обвинувачений.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні показав, що обвинуваченого знає, а потерпілий є його сусідом по гаражу. Зазначив, що 2016 року в липні місяці, день точно не пам`ятає, близько 06:00- 07:00 години ранку біля свого гаражу, який розташований в гаражному кооперативі «Шахтар» по вул. І.Франка, бачив, як його знайомий ОСОБА_11 з невідомим йому чоловіком утримують потерпілого, та ОСОБА_11 наносив останньому удари в область паху. ОСОБА_11 та невідомий чоловік були одягнуті в спортивну одежу: шорти та футболки. Вказав, що ОСОБА_11 того ранку вів себе «неадекватно», та до побиття потерпілого, прийшов з невідомим чоловіком до нього в гараж та почав звинувачувати його у вчиненні крадіжки, разом з чим декілька разів вдарив його кулаком по обличчю, після чого відвів до своєї тещі, щоб та повідомила чи саме він скоїв крадіжку. Зазначив, що повертаючись від тещі ОСОБА_11 , побачив друзів потерпілого, які знаходилися біля гаражів. Зазначив, що після того, як ОСОБА_11 з невідомим чоловіком побили потерпілого, вони повели останнього до виїзду з гаражів в сторону покинутої лікарні, він, в свою чергу, залишився у себе в гаражі. Обвинуваченого ОСОБА_26 в той день не бачив.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_29 суду повідомив, що він з ОСОБА_11 знаходились в гаражах, розмовляли з власником гаражу, однак, ні дати, ні місяця не пам`ятає, десь приблизно з 6 до 8 годин ранку, влітку. Під час розмови з ОСОБА_11 , почув крик зі сторони яру в гаражах, в 300 метрах від нього та побіг одразу в ту сторону на крик. Прибігши, побачив ОСОБА_26 , який стояв, а потерпілий ОСОБА_15 лежав та тримався за бороду. Побачивши, що він в крові, підняв його та сказав, що його ніхто не буде чіпати. Кров йшла з області ротової порожнини. Нанесення удару ОСОБА_15 не бачив, але подумав, що його вдарив ОСОБА_26 , так як більше нікого, окрім потерпілого та обвинуваченого там не було. Що між ними трапилось, не цікавився. Це все відбувалось між гаражами, більше нікого не бачив. В чому був одягнутий ОСОБА_26 не пам`ятає. ОСОБА_15 був одягнутий в спортивні штани, футболку, при ньому була сумка. Більше ніяких знайомих не бачив.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні сторона захисту обґрунтовує свою позицію тим, що обвинувачений не винен у спричиненні потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень та не доведеністю жодним доказом стороною обвинувачення вини ОСОБА_3 .
Проте, суд критично відноситься до доводів сторони захисту та не приймає їх до уваги, оскільки вважає, що повне не визнання вини обвинуваченим є спробою уникнення його від кримінальної відповідальності.
Винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України підтверджується наступними доказами в їх сукупності, які були досліджені у судовому засіданні:
- витягом з кримінального провадження № 0000372, яким підтверджується внесення 24 липня 2016 року відомостей про вчинене кримінальне правопорушення за кваліфікацією ч. 1 ст. 125 КК України, яке в подальшому було перекваліфіковано на ч. 2 ст. 125 КК України, згідно постанови від 10 травня 2017 року;
- рапортом працівника поліції від 24 липня 2016 року, відповідно до якого, до чергової частини Тернівського ВП по телефону від чергового фельдшера швидкої допомоги надійшло повідомлення, що до них за медичною допомогою звернувся гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає: АДРЕСА_4 ;
- протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24 липня 2016 року, де потерпілим ОСОБА_7 зазначено про такі обставини: 24 липня 2016 року приблизно о 06.00 год. ранку в гаражах біля вул. І. Франка в м. Тернівка, троє невідомих йому чоловіків на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин, спричинили йому тілесні ушкодження та фізичний біль, у графі щодо звернення до закладу охорони здоров`я, ОСОБА_7 зазначено, що звертався до приймального відділення ЦМЛ м. Тернівка;
- довідкою КЗ «Тернівська центральна міська лікарня» ДОР від 24 липня 2016 року про звернення до приймального відділення 24 липня 2016 року о 10 год. 05 хв. гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діагноз: травматичний вивих 1 зуба, часткова травматична екстракція 3, 2 зубів. Ссадини внутрішньої поверхні нижньої губи праворуч; алкогольне сп`яніння;
- висновком експерта № 203 від 17 серпня 2016 року, відповідно до якого, ОСОБА_7 , отримав механічні тілесні ушкодження у вигляді травматичної екстракції 2, 3 та травматичного вивиху 1-го зубів верхньої щелепи справа, спричинені по ударному механізму тупим твердим предметом, можливо як при ударах кулаком, так і ногою; садна нижньої губи справа, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

- протоколом слідчого експерименту від 02 лютого 2017 року та диском з відеозаписом до нього, за участю потерпілого та понятих ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , де потерпілий ОСОБА_7 показав за допомогою статистів обставини та механізм спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , показав, як обвинувачений завдав удар ногою в область обличчя, на які посилався і в судовому засіданні; при пред`явленні фотокарток осіб для впізнання, потерпілий впізнав обвинуваченого, що саме ОСОБА_3 наніс йому удар в обличчя ногою.
Показання обвинуваченого, що його не було на місці заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень спростовуються послідовними показами самого потерпілого в судовому засіданні, а також в ході слідчого експерименту за його участю, з яких слідує, що обвинувачений наніс потерпілому удар ногою в область щелепи, вибивши зуби потерпілому.
Спричинення тілесних ушкоджень, від яких була травмована щелепа ОСОБА_7 підтверджується довідкою приймального відділення від 24 липня 2016 року та висновком експерта № 203 від 17 серпня 2016 року, відповідно до якого виявлені у потерпілого тілесні ушкодження могли утворитись при обставинах, на які вказував потерпілий в ході проведення слідчого експерименту, що також підтверджує об`єктивність показань потерпілого.
Також, суд приймає до уваги й покази матері потерпілого його законного представника ОСОБА_8 , яка повідомила суд, що син бачив, хто завдав йому удар ногою у щелепу, вибивши зуби, про що він відразу, як прийшов додому вранці, повідомив про це матір та зможе його впізнати.
Приймаючи до уваги послідовність показань потерпілого про обставини спричинення тілесних ушкоджень, суд вважає ці показання достовірними.
Суд, даючи оцінку показам свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , вважає, що зазначені свідки хоча і не були безпосередніми свідками факту завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . ОСОБА_3 , проте, спростовують покази обвинуваченого щодо того, що ОСОБА_3 взагалі був відсутній на місці вчинення кримінального правопорушення у відношенні ОСОБА_7 .
Покази свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28 суд також не може прийняти до уваги, оскільки останні не підтвердили та не спростували обставини кримінального правопорушення, вчиненого щодо потерпілого ОСОБА_7 .
Показання обвинуваченого спростовуються й показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_29 , який показав, що хоча він факт удару не бачив, проте вважав, що окрім ОСОБА_26 ніхто не міг завдати удару ногою в щелепу потерпілому, оскільки в той момент, коли були спричинені такі тілесні ушкодження потерпілому, крім обвинуваченого та потерпілого нікого в гаражах не було і він безпосередньо бачив, як потерпілий вже лежав на землі і тримався за рот. В області роту була кров.
Також, з досліджених доказів в судовому засіданні не встановлено, що у потерпілого тілесні ушкодження мали місце ще до конфлікту з обвинуваченим.
Таким чином, аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, і приходить до висновку, що їх сукупність, з точки зору достатності та взаємозв`язку, свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Суд критично відноситься до посилань захисника на неналежність та недопустимість такого доказу як протокол слідчого експерименту та його відео фіксації, оскільки протокол слідчого експерименту складений у відповідності до положень кримінального процесуального Закону (ст.ст.104-107 КПК України), для підтвердження відомостей, версій слідчого з метою перевірки фактичних даних, отриманих у результаті допиту потерпілого, в ході якого були відтворені дії, обстановка та обставини події, яка сталася з потерпілим 24 липня 2016 року, встановлений механізм утворення слідів побиття. Зазначена слідча дія була проведена слідчим вчасно, що дозволило реконструювати обстановку та послідовність розслідуваної події.

До того ж допитані в судовому засіданні поняті: ОСОБА_32 та ОСОБА_31 кожен окремо підтвердили, що вони були присутні при проведенні слідчого експерименту за участю потерпілого, який фіксувався на камеру невеликого розміру та після якого, в кабінеті слідчого Тернівського ВП в їх присутності був відтворений відеозапис та скопійовано слідчим з камери на диск.

Слід зазначити, що оригінальний примірник технічного носія інформації (СД диск) зафіксованої процесуальної дії (слідчого експерименту) зберігається в матеріалах кримінального провадження та також був відтворений в судовому засіданні.

Оцінивши вищезазначені докази в їх сукупності, суд вважає вину ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України повністю доведеною, кваліфікацію злочину за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вірною.

Конституцією України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68 Конституції України).

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам (ч.1 ст. 1 КК України).
Завданням кримінального провадження, зокрема, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочин невеликої тяжкості.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він громадянин України, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеризується як з місця проживання, так з місця роботи виключно позитивно, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає наявність на утриманні малолітньої дитини.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.
Суд дійшов висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. ст. 69, 69-1 КК України.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , те що він раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, працює, має постійний дохід, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, також враховуючи відсутність з боку обвинуваченого розкаяння, а також те, що обвинувачений, ні під час досудового розслідування, ні під час розгляду кримінального провадження в суді, не вчиняв дії, направлені на відшкодування шкоди потерпілому, враховуючи узгоджену думку, висловлену представником потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання у вигляді арешту, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за пред`явленим обвинуваченням в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді виправних робіт строком до одного року.
При цьому суд вважає, що таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Судом роз`яснювалось обвинуваченому право на застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році», проте, обвинувачений своїм процесуальним правом не скористався та відмовився від застосування до нього положень цього Закону.
Дослідивши заявлений законним представником потерпілого цивільний позов, суд дійшов висновку, що він підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Як передбачено ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана злочином може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст.ст. 128, 129 КПК України цивільний позов особи, якій злочином завдано майнової та/або моральної шкоди, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє повністю або частково чи відмовляє в ньому. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, не врегульовані КПК України, до них застосовуються норми ЦПК України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України доказуванню підлягають вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд звертає увагу на вимоги ст. 1192 ЦК України, якою передбачене право потерпілого на відшкодування завданих збитків у повному обсязі, в даному випадку ОСОБА_8 надала належні та допустимі докази, досліджені в судовому засіданні, того, що вона понесла реальні збитки на зазначену у позовній заяві суму, у зв`язку з чим з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 належить стягнути спричинену майнову шкоду у розмірі 35907 грн. 25 коп.
Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном, або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
У статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті, згідно з якою моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Розмір відшкодування моральної шкоди потерпілому суд визначає, виходячи з приписів ст. 23 ЦК України, зокрема принципів розумності та справедливості.
Враховуючи те, що потерпілий зазнав фізичних та психологічних страждань, внаслідок злочину йому було фатально пошкоджено декілька зубів, що в подальшому призвело до їх видалення та встановлення імплантів. Лікування та процес одужання досить довготривалий та вимагає значних затрат, також процес лікування змусив потерпілого та його законного представника змінити звичний графік свого повсякденного життя, що спричинило їм психологічний дискомфорт. Враховуючи поведінку обвинуваченого, який жодним чином не намагався виправити негативні наслідки свого діяння, виходячи з засад розумності та справедливості, розмір моральної шкоди, заявлений законним представником потерпілого суд вважає обґрунтованим.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався, тому підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.
Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді виправних робіт строком на 1 (один) рік з відрахуванням у дохід держави 10 (десять) відсотків із суми заробітку.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням майнової та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_3 )завдану злочином майнову шкоду у сумі 35907 (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот сім) грн. 25 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_3 ) завдану злочином моральну шкоду у сумі 10000 (десять тисяч) грн.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1