1Справа № 335/3024/18 1-кс/335/2121/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 р. слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання про арешт майна, подане в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000221 від 18.12.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернувся прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що Запорізькою місцевою прокуратурою № 2 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000221 від 18.12.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України.

26.01.2018 слідчим СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в області за погодженням із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 повідомлено ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст.189 КК України.

Потерпілим ОСОБА_5 під час досудового розслідування заявлено цивільний позов на відшкодування матеріальної та моральної шкоди в загальному розмірі 628 000,00 гривень.

Під час проведення санкціонованого обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_4 виявлено та вилучено документи купівлі-продажу нерухомості від 15.04.2013, АДРЕСА_2 , житловий комплекс АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 . Покупець, ОСОБА_6 , номер паспорту НОМЕР_1 .

Відповідно до договору купівлі продажу нерухомості на квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_7 , житловий комплекс ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Туреччина, власником є ОСОБА_4 .

Таким чином, на цей час існують обґрунтовані підстави вважати, що вказане рухоме майно може бути продане чи оформлено на іншу особу з метою суттєво ускладнити розгляд цивільного позову, який пред`явлено потерпілим.

У зв`язку з вищевикладеним, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) виникла необхідність у застосуванні заборони розпоряджатися вищевказаним нерухомим майном.

Слідчий, прокурор у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце слухання клопотання повідомлялись належним чином.

Від прокурора надійшла заяви про розгляд клопотання у його відсутність, без проведення фіксації технічними засобами.

Власник майна в судове засіданні не викликався відповідно до ч. 2 ст. Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

З урахуванням положень ч.ч. 1, 2 ст. 172 та ч. 4 ст. 107 КПК України слідчий суддя вважав за можливе розглянути клопотання за відсутності прокурора, підозрюваного, без здійснення фіксування технічними засобами.

Дослідивши клопотання, матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

В провадженні СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в області знаходиться кримінальне провадження № 0000221 від 18.12.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України. Запорізькою місцевою прокуратурою № 2 здійснюється процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні.

26.01.2018 слідчим СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в області за погодженням із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 повідомлено ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст.189 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За пунктом 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження (ч. 6 ст. 170 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що потерпілим ОСОБА_5 під час досудового розслідування заявлено цивільний позов на відшкодування матеріальної та моральної шкоди в загальному розмірі 628 000,00 гривень.

Відповідно до договору купівлі продажу нерухомості на квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_7 , житловий комплекс ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Туреччина, власником є ОСОБА_4 .

При вирішенні клопотання слідчим суддею враховується, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

За частиною 3 статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність всіх підстав, передбачених ч. 3 статті 132 КПК України.

Так, на даний час існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 189 КК України.

Ннастання негативних наслідків для підозрюваного або інших осіб у випадку накладення арешту на майно слідчий суддя не вбачає, оскільки на даному етапі не вирішується питання щодо позбавлення особи права власності.

Завдання арешту майна може бути виконане оскільки потерпілою особою заявлено цивільний позов.

Проаналізувавши вищеприведені норми закону та надані докази, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки ним у клопотанні наведено правові підстави для арешту майна та приведено достатньо доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, тому клопотання підлягає задоволенню, оскільки наявні правові підстави для арешту майна, передбачені ч. 1 ст. 170 КПК України, а також встановлено наявність підстав, передбачених ст. 173 КПК України.

Водночас, відповідно до ч. 12 ст. 170 КПК України заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається. За частиною 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчий суддя в порядку ч. 4 ст. 173 КПК України визначає спосіб арешту майна шляхом заборони власнику розпоряджатися та відчужувати майно, без заборони або обмеження права користування.

Керуючись ст.ст. 170173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , житловий комплекс АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 шляхом заборони ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розпоряджатися та відчужувати майно, без заборони або обмеження права користування.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасований у порядку встановленому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1