Справа № 333/7129/17
Провадження №1-кс/333/1408/17
УХВАЛА
30 листопада 2017 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Беркакіт Нерюнгрінського району, Якутія, Росія, громадянина України, одруженого, офіційно не працевлаштованого, не має групи інвалідності, не є адвокатом чи депутатом, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
Вимоги клопотання обґрунтовані наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, 13 листопада 2017 року приблизно о 22 годині 50 хвилин ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, знаходячись в салоні таксі біля зупинки міського транспорту «Висотна» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, яке виразилося у нанесенні декількох ударів кулаками рук в область обличчя ОСОБА_5 , що спричинили останній фізичний біль, відкрито викрав шляхом ривку сумку в якій знаходились грошові кошти в розмірі 9800 гривень. Після цього, ОСОБА_5 покинув місце вчиненого злочину разом з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. Протиправними діями ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_5 було спричинено майнову шкоду на вищевказану суму.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.
Зібрані в ході досудового розслідування докази підтверджують вину ОСОБА_5 , а саме: протоколом допитом потерпілої ОСОБА_5 ; протоколом оглядом місця події; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 .
29.11.2017 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.
Слідство приходить до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_5 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, необхідно обрати йому як запобіжний захід тримання під вартою з наступних підстав:
1. ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений, ч. 2 ст. 186 КК України, який згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років.
2. Зібрані слідством докази по справі, достатньо вказують на винність ОСОБА_5 у скоєнні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
3. Враховуючи те що, ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, слідство приходить до висновку що єдиним джерелом його доходу є зайняття злочинною діяльністю.
У зв`язку із зазначеними вище обставинами, досудове слідство приходить до висновку, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, а саме, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може: переховуватись від органів досудового розслідування або суду; продовжувати свою злочинну діяльністю; перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.
На підставі вищевикладеного слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також в зв`язку з тим, що останній підозрюється у вчинені кримінального правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_5 із застосуванням насильства. Згідно п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні слідча ОСОБА_3 підтримала клопотання у повному обсязі та послалася на обставини, які у ньому були викладені, стверджувала, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують. Додатково пояснила, що підозрюваний в минулому не одноразово застосував до потерпілої фізичне та психологічне насилля, в зв`язку з чим є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 в подальшому буде незаконно впливати на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні і схиляти її до дачі неправдивих показань.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, також зазначив, що існують підтверджені належним чином передбачені ст. 177 КПК України ризики, що підозрюваний буде незаконно впливати на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні і схиляти її до дачі неправдивих показань, може продовжувати свою злочинну діяльність та переховуватись від органів досудового слідства та суду.
Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по даному кримінальному провадженню, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він не має наміру переховуватись від слідства та суду.
Захисник підозрюваного заперечував відносно задоволення даного клопотання, та просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки підозрюваний постійно мешкає за зареєстрованою адресою, періодично проходить лікуванні від наркотичної залежності, раніше не судимий в силу 89 КК України.
В судовому засіданні допитана, за клопотанням прокурора, потерпіла ОСОБА_5 , пояснила, що фактичні шлюбні відносини між нею та підозрюваним припинені вже давно, мешкають вони окремо, після припинення шлюбних відносин підозрюваний багато разів приходив до неї додому та вчиняв скандали, бив її, в зв`язку з чим вона була змушена викликати поліцію. Також зазначила, що 29.11.2017 р. підозрюваний подзвонив їх спільній доньці та погрожував, що якщо вона буде наполягати на свої показах відносно наявності в її сумці 13.11.2017 р. грошей, то він «повибиває їй всі зуби». Також додатково зазначила, що підозрюваний ОСОБА_5 не надає допомогу на утримання їх неповнолітньої доньки, матеріально їй допомагають батьки підозрюваного, відносно даної обставини підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, його захисника, потерпілої, доводи слідчого та прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного клопотання з наступних підстав.
29.11.2017 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Клопотання слідчого оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінальних проваджень. Підозрюваний ОСОБА_5 отримав копію даного клопотання 29.11.2017 р. , але від підпису щодо вручення йому клопотання відмовився в присутності понятих та захисника.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
З матеріалів доданих до клопотання, встановлено, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4-х до 6-ти років, офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, одружений, але шлюбні відносини фактично припинені, має неповнолітню доньку, яка з ним не мешкає та на його утриманні не перебуває, знаходиться на диспансерному обліку в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР з 20.08.2008 р. з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психостимуляторів та опіатів зі синдром залежності, фактично мешкає за зареєстрований місцем проживанням, є співвласником квартири, в якій мешкає, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.
В судовому засіданні встановлено, що потерпіла в період 2012-2016 р. неодноразово зверталась до органів поліції щодо фактів неправомірних дії підозрюваного (пошкодження майна, погроз застосування насилля) відносно неї та її доньки.
Оцінивши вищенаведені обставини, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Необхідність арешту підозрюваного ОСОБА_5 , що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст. 5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.
Таким чином, вислухавши думку учасників процесу, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність слідчим під час розгляду клопотання тієї обставини, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам передбаченими пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього даний запобіжний захід.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосування насилля, та вищезазначені досліджені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя, скориставшись правом передбаченим ч. 4 ст. 187 КПК не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України слідчий суддя, -
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Виконання ухвали доручити начальнику слідчого ізолятора № 10 м. Запоріжжя.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислюється з 30.11.2017 року з 15 год. 20 хв.
Ухвала діє 60 (шістдесят) діб до 29.01.2018 року, включно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Запорізької області.

Слідчий суддя ОСОБА_1