Справа№646/390/18
Провадження№1-кп/646/311/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.18 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002331 від 28.10.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 15.12.1999 року Московським районним судом м. Харкова, за ч. 2 ст. 206, ст. 42 КК України, до позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців, 10.04.2006 року апеляційним судом Харківської області, за ч. 2 ст. 185, п. 7 ч. 2 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України, до довічного позбавлення волі (перегляд вироку: 25.07.2006 року Верховним судом України, в частині осудження за п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України скасувати, справу в цій частині направити на новий судовий розгляд, перекваліфікація п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України та призначити покарання за сукупністю злочинів за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 185 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнений 12.11.2011 року по відбутті строку покарання; 01.04.2013 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 187 КК України, до позбавлення волі строком 3 роки, звільнений 08.04.2015 року умовно-достроково на підставі ухвали Харкіського районного суду Харківської області від 31.03.2015 року на невідбуту частину покарання строком 10 місяців 28 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2017 року о 20 годині 20 хвилині, ОСОБА_5 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень своїй тещі ОСОБА_4 , на підґрунті раніше виниклих неприязних стосунків, знаходячись за місцем проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в ході конфлікту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, та передбачаючи настання відповідних суспільно небезпечних наслідків, схопив ОСОБА_4 руками за шию та повалив її на землю, наніс їй удар кулаком лівої руки в область ока, та цією рукою ударив в область щоки та щелепи, після чого ОСОБА_5 наніс удар кулаком правої руки в область вуха, та цією рукою наніс удар в область носу.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій згідно висновку судово-медичної експертизи №8263-ая/17 від 21 грудня 2017 року спричинені синці на обличчі та перелом кісток носу, які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів за механізмом удара-стиснення та могли бути отримані не пізніше 27.10.2017 року і цілком можливо у той термін.

За ступенем тяжкості синці відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів. (п.п.2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року).

За ступенем тяжкості перелом кісток носу відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше як 3 тижні (21 день), (згідно п.п.2.3.1.а, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння, пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Згідно класифікації, передбаченій ст.12 КК України ОСОБА_5 вчинив злочин невеликої тяжкості.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він одружений, офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий, останній раз 01.04.2013 року Орджонікідзевським районним судом міста Харкова за ч.1 ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 08.04.2015 року умовно-достроково на невідбуту частину покарання 10 місяців 28 днів, за місцем мешкання характеризується негативно.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття.

Обставинами, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого є рецидив злочинів та скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Проаналізувавши зазначені обставини, з урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, наведених вище даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , позиції сторони обвинувачення та потерпілої, висловлену під час судових дебатів, з метою досягнення цілей покарання, визначених ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті закону, що передбачає відповідальність за скоєне у виді арешту.
Саме таке покарання буде достатнім, для виправлення обвинуваченого і попередження здійснення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлявся, судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.100, 349, 369, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з дня фактичного виконання вироку.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом 30 діб після проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору негайно вручити копію вироку.

Вирок складений та виготовлений у нарадчій кімнаті 21.02.2018 року.

Суддя ОСОБА_1