АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/4356/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
18 вересня 2017 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю: прокурора ОСОБА_6 ,
власника майна: ОСОБА_7
представника власника майна ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року,
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС відділу досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених прокурорами та працівниками органів прокуратури слідчого управління Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, а саме на мобільний телефон Iphone 7, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 та сім-картку з номером мобільного телефону НОМЕР_3 оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», які належать ОСОБА_7 .
Згідно ухвали суду першої інстанції, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки є підстави вважати, що зазначене майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначає, що розгляд клопотання слідчого був здійснений без повідомлення та без участі власника майна, оскаржувану ухвалу слідчого судді сторона захисту отримала 09.08.2017 року.
Стосовно ухвали слідчого судді, то апелянт вважає її незаконною, невмотивованою та такою, що порушує права ОСОБА_7 як власника та законного володільця майна.
Так, апелянт зазначає, що слідчий суддя не мав правових підстав для розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно та не мав правових підстав для прийняття відповідного рішення за відсутності ОСОБА_7 і без його належного виклику в судове засідання.
Оскаржувана ухвала, на думку адвоката, не містить обґрунтувань підстав, за яких можливе застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, а також доцільність такого арешт.
Крім того, протокол затримання підозрюваного від 12.05.2017 року, яким здійснювалося вилучення мобільного телефону ОСОБА_7 та сім-карти на яку в подальшому був накладений арешт, містить явні ознаки фальсифікації, оскільки з вказаного протоколу вбачається, що він був складений 12.05.2017 року о 09.20 год. безпосередньо на місці вчинення кримінального правопорушення , проте насправді, вказаний протокол був складений 12.05.2017 року о 19.00 годині у приміщенні СБУ.
Також зазначає, що клопотання слідчого було розглянуто слідчим суддею з порушенням встановленого законом терміну його розгляду, а саме не пізніше двох днів з дня його надходження до суду.
Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна ОСОБА_7 , його представника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив оскаржувану ухвалу залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
У відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто слідчим суддею 16.05.2017 року без виклику власника майна. Про існування оскаржуваної ухвали, як зазначає апелянт нею була отримана 09.08.2017 року на підставі адвокатського запиту і даний факт не спростовується матеріалами провадження.
Оскільки адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу 14.08.2017 року, тобто в межах визначених законом п`ятиденного строку, визначений законом строк на апеляційне оскарження не пропущено, а тому він не підлягає поновленню.
Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.
12.05.2017 року о 09.20 год. ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України та під час обшуку було виявлено та вилучено, зокрема мобільний телефон Iphone 7, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 та сім-картку з номером мобільного телефону НОМЕР_3 оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», під час огляду якого виявлено інформацію щодо обставин, які встановлюються у даному кримінальному провадженні, зокрема, відомості щодо з`єднань та повідомлень з іншими абонентами , які є свідками у даному кримінальному провадженні, а також особами, причетність яких до вчинення кримінального правопорушення вчненого ОСОБА_7 на даний час перевіряється органом досудового розслідування.
12.05.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Постановою старшого слідчого в ОВС відділу досудового розслідування кримінальних проваджень , вчинених прокурорами та працівниками органів прокуратури
13.05.2017 року старший слідчий в ОВС відділу досудового розслідування кримінальних проваджень , вчинених прокурорами та працівниками органів прокуратури слідчого управління Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на мобільний телефон Iphone 7, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 та сім-картку з номером мобільного телефону НОМЕР_3 оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», які належать ОСОБА_7 .
Клопотання слідчого мотивовано тим, що вилучене у ОСОБА_7 майно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, є речовим доказом, має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, може бути використаний як докази під час проведення досудового розслідування, а також необхідністю збереження речових доказів, яка виникла в ході досудового розслідування.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16.05.2017 р. клопотання слідчого задоволено.
Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого ОСОБА_9 та дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку про необхідність накладення арешту на вилучене у ОСОБА_7 майно за наявності підстав вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, є знаряддям злочину, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ч. ч. 1, 3, 10 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на належний ОСОБА_7 мобільний
телефон Iphone 7, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 та сім-картку з номером мобільного телефону НОМЕР_3 оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», оскільки вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на належний ОСОБА_7 мобільний телефон Iphone 7, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 та сім-картку з номером мобільного телефону НОМЕР_3 оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечив своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, де слідчим суддею і будуть ретельно перевірені їх доводи та надана оцінка матеріалам, долученим до клопотання.
Викладені у апеляційній скарзі представника власника майна доводи в частині порушення слідчим суддею при розгляді клопотання норм кримінального процесуального закону України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.
Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали слідчого судді є непереконливими, оскільки рішення слідчого судді ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом
Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 , задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС відділу досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених прокурорами та працівниками органів прокуратури слідчого управління Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, а саме на мобільний телефон Iphone 7, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 та сім-картку з номером мобільного телефону НОМЕР_3 оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», які належать

ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4