Справа № 352/1494/17
Провадження № 1-кп/352/224/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000332 від 19.07.2017 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, працюючого неофіційно, розлученого, українця, громадянина України, раніше не судимого, військовозобов`язаного, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 296 ч. 1, 342 ч. 2, 345 ч. 2 КК України,-

в с т а н о в и в :
підсудний ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинив грубе порушення громадського порядку, тобто хуліганство, що супроводжувалося особливою зухвалістю. Крім того, підсудний ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків. Окрім того, підсудний ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легкої тяжкості тілесні ушкодження, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. Вказані злочини підсудний вчинив при таких обставинах:

18.07.2017 року приблизно о 17 год. 40 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння прийшов в приміщення магазину «Смерічка», в смт. Єзупіль, вул. Степана Бандери, 34, власницею якого є ОСОБА_6 , з ціллю купити продукти.

Перебуваючи в приміщенні магазину «Смерічка», ОСОБА_4 , умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яке появлялось у нахабному та зневажливому ставленні до норм громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних норм поведінки і моральності, усвідомлюючи що знаходиться в громадському місці у присутності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпочав конфлікт із ОСОБА_6 , ображаючи її нецензурною лайкою, яка у результаті неправомірних дій ОСОБА_4 , покинула приміщення магазину та пішла кликати свого чоловіка з метою припинення злочинних дій ОСОБА_4 .

В подальшому ОСОБА_4 , діючи умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи елементарні правила поведінки в суспільстві, проявляючи особливу зухвалість, усвідомлюючи та свідомо передбачаючи негативні та протиправні наслідки своїх дій, зачинив з середини приміщення магазину «Смерічка», із відвідувачами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на зауваження ОСОБА_7 припинити неправомірні дії безпричинно наніс їй один удар кулаком правої руки в область обличчя, спричинивши їй фізичну біль. Після цього, хуліганські дії ОСОБА_4 були припинені чоловіком власниці магазину ОСОБА_9 .

Крім цього, 18.07.2017 року о 18 год. працівники групи швидкого реагування Тисменицького відділу поліції Головного Управління національної поліції в Івано-Франківській області у складі сержанта поліції ОСОБА_10 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 , заступили на охорону громадського порядку на території Тисменицького району.

Цього ж дня, приблизно о 18 год. 19 хв., за вказівкою оперативного чергового Тисменицького відділу поліції сержант поліції ОСОБА_10 , та старший лейтенант поліції ОСОБА_11 , знаходячись в форменому одязі із знаками розрізненнябули направлені для проведення перевірки за повідомленням ОСОБА_6 , щодо хуліганських дій невідомої особи та спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 в приміщенні магазину «Смерічка» за адресою АДРЕСА_2 .

Після прибуття на місце події, вищевказані працівники поліції з метою встановлення невідомої особи, яка зі слів очевидців вчинила протиправні дії в приміщенні магазину та на момент їх приїзду знаходилась у кюветі біля магазину, почали підходити до ОСОБА_4 , однак останній побачивши їх почав тікати біжучи в напрямку с. Побережжя. Працівники поліції ОСОБА_10 та ОСОБА_11 почали його переслідувати, висловлюючи при цьому законні вимоги, щоб він зупинився.

В подальшому, ОСОБА_4 не бажаючи виконувати законні вимоги працівників правоохоронного органу, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та той факт, що поліцейський який його наздогнав ОСОБА_11 , перебуває при виконанні службових обов`язків, та не бажаючи зупинитись, умисно наніс один удар правою рукою в область обличчя ОСОБА_11 , спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синця та садна в ділянці обличчя, які згідно висновку експерта №489 відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Безпосередньо після цього, ОСОБА_4 на зауваження поліцейських ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які його наздогнали та намагались затримати, не реагував та вчинив їм активну фізичну протидію опирався, намагався вирватись, відштовхував їх та не давав можливості виконати працівникам поліції їхні службові обов`язки, внаслідок чого поліцейські ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , застосували до нього заходи фізичного впливу та спеціальні засоби наручники, сльозоточивий газ, після чого доставили ОСОБА_4 у Тисменицький відділ поліції.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні пред`явлених йому в обвинувальному акті злочинів визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і вибачившись перед потерпілим дав суду показання в яких повністю підтвердив факт скоєння ним вищенаведених у вироку своїх неправомірних діянь. Просить суд суворо його не карати та при призначенні покарання врахувати, що всі заподіяні злочинами збитки потерпілим ним відшкодовані в повному обсязі в добровільному порядку.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують йогої особу. Обвинувачений та учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ст.ст. 296 ч .1, 342 ч. 2,345 ч. 2 КК України, так як він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинив грубе порушення громадського порядку, тобто хуліганство, що супроводжувалося особливою зухвалістю. Крім того, підсудний ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків. Окрім того, підсудний ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легкої тяжкості тілесні ушкодження, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

До обтяжуючих обставин суд відносить вчинення підсудним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, збитки заподіяні злочинами потерпілим відшкодував в повному обсязі в добровільному порядку.

Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання підсудному, суд також враховує і думку потерпілих щодо несуворості призначуваного ОСОБА_4 покарання не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, а також і те, що останній негативно ставиться до скоєного, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, по місцю проживання характеризується позитивно, працюючи займається суспільно-корисною працею, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, має незадовільний стан здоров`я.

З врахуванням всіх вищеперелічених обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначаючи покарання у вигляді обмеження волі, суд застосовує щодо підсудного норми ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженню не заявлявся.

Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд,

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочинів передбачених ст.ст. 296 ч. 1, 342 ч. 2, 345 ч. 2 КК України та призначити йому покарання:

за ст. 296 ч. 1 КК України один рік обмеження волі;

за ст. 342 ч. 2 КК України два роки обмеження волі;

за ст. 345 ч. 2 КК України три роки обмеження волі.

Згідно ст. 70 КК України, остаточно визначити покарання підсудному ОСОБА_4 за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням три роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язок : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, попросити публічно пробачення у потерпілих не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробаці.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тисменицький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку суду вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1