Дата документу Справа № 332/1682/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №332/1682/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/799/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
прокурор Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Заводського районного суду м.Запоріжжя від 16 січня 2018 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків.

Своє рішення суд мотивував тим, що відповідно до положень п.7 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити, зокрема, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Органом досудового розслідування встановлено матеріальну, шкоду спричинену кримінальним правопорушенням потерпілій в розмірі 15230,55 гривень. Представником потерпілої розмір цієї матеріальної шкоди оспорюється, про що подана заява. Крім того, фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, не відповідають правовій кваліфікації кримінального правопорушення щодо повторності вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України, оскільки, згідно з отриманою інформацією з Енергодарського міського суду Запорізькій області, кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ст.185 КК України не надходило.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї прокурор просить вищевказану ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд першої інстанції вийшов за межі підготовчого судового засідання та перейшов до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які підлягають встановленню судом під час судового розгляду. Відомості щодо правильності кваліфікації (повторності) та розміру спричинених збитків є обставинами, які суд повинен досліджувати безпосередньо під час судового розгляду. Дані факти повинні доводитись стороною обвинувачення під час судового розгляду з наданням суду доказів, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Вироком Василівського районного суду Запорізької області від 17 січня 2018 року ОСОБА_9 та ОСОБА_6 визнано винними та засуджено за ч.2 ст.185 КК України, а тому наявна кваліфікуюча ознака повторність, тобто дії останньої слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України.

Зазначивши в ухвалі про те, що в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про проведення експертиз з метою визначення розміру матеріальних збитків, суд таким чином вийшов за межі питань, які підлягають вирішенню на стадії підготовчого провадження.

Крім того, органом досудового розслідування, з метою виконання вимог п.6 ч.2 ст.242 КПК України винесено постанову про призначення судово-товарознавчої експертизи, за результатами проведення якої експерт у своєму висновку вказав про неможливість проведення оцінки викрадених часів «Чайка» у зв`язку з відсутністю можливості оглянути вказані часи через їх відсутність.

Також апелянт вказує на те, що судом, в порушення вимог ч.2 ст.314 КПК України, проведено підготовче судове засідання за відсутності представника потерпілої, участь якого передбачена КПК України та є обов`язковою.

Прокурор вважає необґрунтованим застосування судом до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання замість тримання під вартою. Посилається на те, що ОСОБА_6 знаходилась у розшуку понад пів року, в неї немає міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання та роботи, тобто є ризик вчинення нею нових злочинів та переховуванню від суду.

Згідно з ухвалою, до Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні учасники процесу просили призначити судовий розгляд на підставі вищевказаного обвинувального акту.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

За змістом п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у випадку, якщо цей акт не відповідає вимогам цього Кодексу.

У статті 291 КПК України зазначені відомості, які має містити обвинувальний акт.

При перевірці в апеляційному порядку матеріалів кримінального провадження колегією суддів встановлено, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 складений з дотриманням вимог вказаної статті.

Зокрема, обвинувачуючи ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, орган досудового розслідування зазначив в обвинувальному акті, що остання, будучи особою, яка раніше вчинила злочин проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не стала, відповідних висновків для себе не зробила та знову вчинила умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 05 квітня 2017 року, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю уваги потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та свідків, таємно викрала жіночий наручний годинник «Чайка», згідно зі специфікацією ПТ «Нікітіч і компанія» «Ломбард Карат» №00018660 від 05 квітня 2017 року із золота 583 проби загальною вагою 14.63 грам, чиста вага золота -14.03 грам, який належить потерпілій ОСОБА_10 , який знаходився у приміщенні кухні на полиці, в результаті чого спричинила потерпілій матеріальну шкоду на суму 15230,55 грн (згідно з офіційним інтернет-представництвом Національного Банку України закупівельних цін на банківські метали станом на 05 квітня 2017 року).

Таким чином, колегія суддів вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 містить всі необхідні відомості, передбачені законом, а саме: анкетні відомості обвинуваченої, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, тощо.

З врахуванням викладеного, висновки суду першої інстанції про неконкретність пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України та невідповідність обвинувального акту у даному провадженні вимогам ст.291 КПК України, є помилковими і суперечать матеріалам провадження.

Вказавши в оскаржуваній ухвалі на невідповідність кваліфікації дій обвинуваченої фактичним обставинам правопорушення, викладеним в обвинувальному акті, а також на відсутність в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування відомостей про проведення відповідних експертиз з метою визначення розміру матеріальних збитків, суд тим самим вийшов за межі питань, які підлягають вирішенню під час підготовчого судового засідання, на що обґрунтовано вказав прокурор в апеляційній скарзі.

У зв`язку з цим, колегія суддів доходить висновку про те, що вищевказаний обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 повернутий прокурору судом першої інстанції без передбачених на те законом підстав, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

З врахуванням викладеного, оскаржувана ухвала суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому, відповідно до положень ст.ст.409, 412 КПК України, підлягає скасуванню.

Оскільки вирішення питань, передбачених ст.314 КПК України, відноситься до компетенції місцевого суду, виходячи з загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст.7-9 КПК України, скасовуючи оскаржувану ухвалу, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

В ході нового розгляду необхідно врахувати викладене в даній ухвалі, дотриматись вимог гл.27 цього Кодексу, і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Враховуючи межі перегляду судом апеляційної інстанції, встановлені ст.404 КПК України, доводи апеляційної скарги прокурора стосовно застосованого судом до обвинуваченої запобіжного заходу колегія суддів не обговорює, оскільки прокурор в апеляційній скарзі про це не просить, а лише висловлює свою незгоду з прийнятим судовим рішенням в цій частині.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2018 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, повернутий прокурору для усунення зазначених недоліків, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4