Дата документу Справа № 336/7512/17
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-сс/778/193/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 336/7411/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2018 року,
в с т а н о в и л а:
ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Згідно зі змістом судового рішення, слідчий Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області ОСОБА_11 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України по кримінальному провадженню №0003675. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість злочину та покарання за його вчинення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя, прийшла до висновку, що слідчим та прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки в повідомленні про підозру та у клопотанні про обрання запобіжного заходу не викладені як стислий виклад обставин скоєння злочину, так і правова кваліфікація діянь підозрюваного, яка б відповідала диспозиції ч. 2 ст. 307 КК України. Таким чином, слідчий суддя не вбачала законних підстав для задоволення клопотання та обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а рівно і будь-якого іншого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі прокурор, не обговорюючи питання винуватості чи невинуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Вказує, що слідчим суддею не надано оцінки доказам сторони обвинувачення при прийнятті рішення про відмову у застосуванні запобіжного заходу. Крім того, суд не мотивував з яких причин слідчому та прокурору відмовлено у задоволенні клопотання. Так, в ухвалі суду зазначено, що у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_7 відсутній будь-який виклад фактичних обставин злочину, у скоєнні якого він підозрюється в частині незаконного зберігання наркотичного засобу з метою збуту. Проте, на досудовому розслідування встановлено, що ОСОБА_7 двічі збував особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого обмежено - каннабіс ОСОБА_12 , що також підтвердив в ході судового засідання. Крім того, як встановлено досудовим розслідуванням ОСОБА_7 здійснив неодноразовий продаж наркотичного засобу ОСОБА_12 , що також підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами. Зазначені обставини підтверджують ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо вчинення іншого кримінального правопорушення. Більш того, ОСОБА_13 після вчинення кримінальних правопорушень добровільно до органів поліції не звернувся та не повідомив про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим є ризик того, що останній буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, відповідно до якої клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити повністю.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 задоволенню не підлягає, у зв`язку з наступним.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зазначено, що констатувати наявність саме обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, не виявляється можливим, оскільки в повідомленні про підозру та у клопотанні про обрання запобіжного заходу не викладені як стислий виклад обставин скоєння злочину, так і правова кваліфікація діянь підозрюваного, яка б відповідала диспозиції ч. 2 ст. 307 КК України.

Однак, на думку колегії суддів, висновок слідчого судді про відсутність обґрунтованої підозри є хибним, оскільки вона не спростувала наявність існуючих фактів або інформації, наданої стороною обвинувачення щодо можливої причетності ОСОБА_7 до скоєння зазначеного у підозрі злочину, а вдалася до оцінки допустимості доказів, що є завданням наступної стадії кримінального провадження.

При цьому, колегія суддів зауважує, що суд на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

У даному випадку слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини ("Нечипорук, Йонкало проти України" №42310/04 від 21 квітня 2011 року, "Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства" №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, "Мюррей проти Сполученого Королівства" №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року ЄСПЛ зазначив, що "факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування".

Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, на думку колегії, дають підстави вважати підозру ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, на даній стадії провадження, обґрунтованою.

Так, вина підозрюваного ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню матеріалами, а саме:

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.11.2017 року;

- протоколом огляду та видачі грошових коштів ОСОБА_12 від 30.11.2017 року;

- протоколом огляду ОСОБА_12 від 30.11.2017 року;

- протоколом огляду від 30.11.2017 року у приміщенні службового кабінету №25 СВ Шевченківського ВП за адресою: м. Запоріжжя, вул. 8-го Березня, 31;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 30.11.2017 року;

- висновком експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України №7-2364 від 07.12.2017 року;

- протоколом огляду та видачі грошових коштів ОСОБА_12 від 21.12.2017 року;

- протоколом огляду ОСОБА_12 від 21.12.2017 року;

- протоколом огляду місця події, а саме на перехресті вулиці Виробнича та вулиці Карпенко-Карого у місті Запоріжжя від 21.12.2017 року;

- протоколом затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України;

- протоколом обшуку приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Виробнича, 7, від 21.12.2017 року;

- висновком експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України №7-2540 від 22.12.2017 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 21.12.2017 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 21.12.2017 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 21.12.2017 року;

- протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 14.12.2017 року;

- протоколом про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 14.12.2017 року;

- протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 22.12.2017 року;

- протоколом про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 27.12.2017 року.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
На переконання слідчого судді, слідчий і прокурор в судовому засіданні не довели будь-якого ризику для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою, а також неможливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
З такими висновками погоджується і колегія суддів, оскільки, вказуючи про наявність ризиків, слідчий підійшов до цього формально і не навів будь-яких мінімально переконливих доводів про існування цих ризиків.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі, що слідчий суддя не дала оцінки заявленим у клопотанні ризикам, частково є слушними (з огляду на відсутність такої оцінки усім зазначеним ризикам), однак вказані обставини не є підставою для скасування правильного по суті рішення, оскільки існування заявлених у клопотанні ризиків, є лише припущенням прокурора і жодними доказами не підтверджено.

Крім того, колегія суддів наголошує на тому, що прокурор зобов`язаний довести наявність таких ризиків, які б у своїй сукупності переважали усі розумні сумніви суду та доводи захисту для обрання будь-якої міри запобіжного заходу, при цьому, прокурор не обмежений у своєму праві повторно звернутися до слідчого судді або суду у разі виникнення ризиків, які могли б вважатися розумно підтвердженими.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя у кінцевому рахунку, прийшла до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідають практиці Європейського суду з прав людини.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4