Справа №489/4123/17 01.02.2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 лютого 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши матеріали кримінального провадження №0003208 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2017р., стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ліпецьк, Росія, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 .
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України;

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_6

встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Короткий зміст вироку.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.310 КК України та призначено йому покарання у вді штрафу в розмірі 1700 грн.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави, судові витрати в розмірі 494,80 грн. за проведення судово-хімічної експертизи.
Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор не погоджується з оскаржуваним вироком суду, вважає його незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Вказує, що відсутність належного формулювання обвинувачення унеможливлює якісний та повний захист і, як наслідок, має бути беззаперечною підставою для скасування вироку.
Зазначає, що суд у мотивувальній частині вироку виклав не формулювання обвинувачення, яке визнав доведеним, а зазначив у чому органом досудового розслідування обвинувачується ОСОБА_6 .
Обставини встановлені судом першої інстанції.
Як зазначено у вироку суду 26.06.2017 в журналі Єдиного обліку Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області зареєстровано заяву ОСОБА_8 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено рослини роду коноплі.
Відомості про вказане правопорушення були внесені до ЄРДР 27.06.2017 за № 0003208 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 310 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що весною 2017 року (точна дата досудовим слідством не встановлена) ОСОБА_6 , маючи намір на незаконний посів та вирощування рослин коноплі, за місцем свого фактичного проживання на території приватного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно посіяв та до 14.07.2017 вирощував 20 кущів коноплі, за якими наглядав, прополював, поливав їх, тим самим вирощував рослини коноплі з метою подальшого виробництва та вживання наркотичного засобу каннабісу.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч.1 ст. 310 КК України, тобто незаконний посів або вирощування конопель.
Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку обвинуваченого,який поклався на розсуд суду, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині обвинувального вироку, окрім іншого, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Ухвалюючи вирок відносно ОСОБА_6 , суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону.
Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного вироку, суд виклав в ній не формулювання обвинувачення, яке визнав доведеним, а зазначив, у чому обвинувачується ОСОБА_6 відповідно до обвинувального акту, допустивши таким чином істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Таким чином, в даному кримінальному провадженні встановлені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, передбачені ч.1 ст. 412 КПК України. Враховуючи положення ст. 9 ч. 6 КПК України та порушення судом першої інстанції загальних засад кримінального провадження - верховенства права та забезпечення права на захист (п. п. 1, 13 ч.1 ст. 7 КПК України), ухвалений вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції в іншому складі суду.

З наведених мотивів апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 415, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_6 скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: