Справа № 359/909/18
Провадження № 1-кс/359/227/2018
У Х В А Л А
«14» лютого 2018 року
слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської обл. ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
заявника ОСОБА_5 ,
представника заявника ОСОБА_6
розглянувши в приміщенні суду з проведенням повної технічної фіксації судового засідання, скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна,
в с т а н о в и в :
До слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_5 якою просить: повернути речі, які були вилучені 26.01.2018 р. під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування скарги вказав, що 26.01.2018 старшим слідчим СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області капітаном ОСОБА_7 на підставі Ухвали слідчого судді, було проведено обшук у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 під час якого були вилучено виробниче обладнання, устаткування, пакувальний матеріал та готова продукція згідно протоколу обшуку. Дане вилучене майно належить ОСОБА_5 , а за вищевказаною адресою воно знаходилося на зберіганні.
Речі які були вилучені під час обшуку не арештовані, тому відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно, на яке не накладено арешт, повертається особі, у якої воно було вилучено.
В судовому засіданні заявник та його представник вимоги заявлені в заяві підтримали та просив її задовольнити з наступних підстав. Під час обшуку було порушено процесуальні права, а саме в ухвалі слідчого судді зазначено торгова марка «Nescafe торгового знаку ТОВ «Nestle Україна», а під час обшуку було вилучено інше майно. Крім того не ідентифіковано відео пристрій на який проводився запис процесу обшуку. Не надано копію протоколу обшуку власнику майна, що є порушенням ч.9 ст.236 КПК України.
Прокурор та слідчий заперечували проти задоволення заяви на підставі того, що відсутні підстави повернення вказаного майна та відносно вказаного майна проводяться слідчі дії.
Дослідивши матеріали додані до скарги, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Пунктом 15 ч. 1 ст. 7 КПК України передбачено змагальність сторін у кримінальному провадженні та свобода у поданні ними до суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу володільцем тимчасово вилученого майна.
Частина 1 ст.167 КПК України дає визначення підставам тимчасового вилучення майна, які зазначаються як фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ухвали слідчого судді працівникам поліції було надано дозвіл на обшук за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення, фіксації та вилучення виробничого обладнання, устаткування, механізмів та машин для виготовлення та фасування продукції, чорнових записів, подвійної бухгалтерії, печаток, штампів, кліше з підписами, грошових коштів, отриманих внаслідок незаконної діяльності, пакувального матеріалу, готової продукції, копії інформації, яка міститься на системних блоках комп`ютерах, моноблоках, ноутбуках, магнітних носіях інформації, флеш накопичувачах, серверах, електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах.
Приходжу до висновку, що вказаний перелік є повним та ідентифікованим для його виявлення та вилучення, тому порушень ч.2 ст.168 КПК України суд не вбачає.
Матеріалами кримінального провадження також спростовується порушення норм чинного законодавства під час обшуку з приводу аудіо та відео фіксації даної слідчої дії, так як наявний диск з відеозаписом, а в самому протоколі вказаний пристрій на який проводилася відео зйомка відеокамера «Canon».
Крім того в матеріалах кримінального провадження знаходиться ухвала слідчого судді про поновлення строку на звернення та накладення арешту на майно, яке було вилучено за адресою АДРЕСА_1 .
Підставою для збереження вилученого майна органом досудового слідства може бути лише ухвала слідчого судді, винесена за результатами розгляду клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів або про арешт майна. Таким чином, перебування тимчасово вилученого майна не у його законного володільця можливе лише у визначених законом випадках.
Отже, утримання слідчим тимчасово вилученого майна є правомірним.
Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 16 КПК України встановлено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Отже, законодавцем чітко визначено, що на речовий доказ, який потрібен стороні кримінального провадження на певний термін досудового розслідування необхідно отримати ухвалу слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів (ст. 160-166 КПК України) або накласти на нього арешт (ст. 170-174 КПК України).
Таким чином слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 19, 41 Конституції України, ст. ст. 16, 100,160-166, 168, 169, 170-174, 303-309 КПК України,
У задоволення заяви на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна- відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області на протязі 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

.

Слідчий суддя ОСОБА_1