Справа № 204/2655/18
Провадження № 1-в/204/666/18
У Х В А Л А
26 квітня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву представника ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
за участю: прокурора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , представника установи ОСОБА_6 , законного представника - ОСОБА_7 , особи, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_8
Постановою Харківського районного суду Харківської області від 20.12.2012 року, відносно ОСОБА_8 , яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів № 387 від 12.04.2018 року, ставиться питання про те, що ОСОБА_8 страждає тяжким психічним розладом і за своїм психічним станом потребує продовження застосування відносно неї примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом.
Представник медичної установи ОСОБА_6 пояснив, що в клінічній картині захворювання на перший план виступають слухові омани сприятності («голос» Бога, з яким спілкується пацієнтка) забороняючого змісту, які пацієнтка дисимулює. Маячні ідеї переслідування, впливу, оволодіння також дисимулює шляхом заперечення. Емоційно неадекватна, парадоксальна. Мають місце поведінкові розлади. Контроль над емоціями та поведінкою знижений. Критика до свого хворобливого стану відсутня. Не може надавати належної оцінки своїм хворобливим переживанням в минулому та теперішньому. Відсутнє усвідомлення себе як психічно хворої людини, якій необхідно лікуватись та тривало спостерігатись у психіатра. Лікувальні настанови відсутні. Вищевикладене, з огляду на довготривалий безперервний тип перебігу захворювання з неодноразовими екзацербаціями процесу (7 разів лікувалася стаціонарно), свідчить про високу криміногенність клінічного та особливістю чинників, що привели до скоєння нападу з ножом на 5 сторонніх громадян, та збереження особливої небезпеки хворої для оточуючих. Тому, ОСОБА_8 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом. Також, доповнив, що захворювання має безперервний характер. За п`ять років лікування позитивного здвигу не дало.
Прокурор ОСОБА_4 вважала можливим заяву задовольнити.
Захисник ОСОБА_5 просила пом`якшити режим лікування з суворого на більш м`який.
ОСОБА_8 підтримала свого законного представника, пояснила, що коли вона прийде до дому буде усіх любити навіть поганих людей, буде усіх прощати та усіх благословляє. Чи спілкується вона з Богом, то на це питання відповідати не буде, оскільки це особисте.
Законний представник ОСОБА_7 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання та заявила клопотання про проведення незалежної судово-медичної психіатричної експертизи психічного стану здоров`я ОСОБА_8 та змінити примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом на поміщення в психіатричну лікарню із звичайним наглядом для можливості продовження лікування ОСОБА_8 в психіатричній лікарні № 3 в м. Харкові., обґрунтувавши тим, що у неї є обґрунтовані сумніви щодо об`єктивності висновків цієї комісії і необхідності суворого нагляду з ОСОБА_8 .. Вона, її мати, систематично навідує доньку, спілкується з нею і вбачає, що ОСОБА_9 за 5 років і 3 місяці лікування змінилася на краще, поводить себе адекватно, логічно мислить, розуміє значення своїх дій. Крім того, близькість психіатричної лікарні у м. Харкові полегшить їй відвідування дочки та позитивно впливати на лікування. Вона вже особа похилого віку, їй 70 років, страждає хворобою опорно-рухового апарату. Для неї поїдки з м. Харкова до м. Дніпро і назад викликають великі фізичні навантаження та значні грошові витрати.
Також пояснила, що все, про що каже лікар не відповідає дійсності. Вона добилася, щоб ОСОБА_8 отримала групу інвалідності. Фактично їй потрібна лише таблетка та укол і все з нею буде добре. Вона завжди знаходила в людях лише добре. Із-за того що вона не дала дочці вчасно таблетки й стався зрив. Лікарі в Харкові казали, що дочка нормальна. Вона голосно молиться оскільки вона мати її заставляє, але не усім це подобається. Представник надає дочці божу літературу. Вона є опікуном хворої та буде нести за доньку відповідальність, буде давати їй й таблетки й робити уколи. У доньки є можливість зцілення. А тепер Бог її в лікарні знайшов та вже через півроку вона буде зціленою душею. До психіатричної лікарні з клопотанням про призначення незалежної судово-медичної експертизи психічного стану доньки вона не зверталася.
Прокурор проти задоволення клопотання ОСОБА_7 заперечувала, зазначивши, що проведення такої експертизи КПК України не передбачена, а хвора не є суб`єктом проведення психіатричної експертизи в розумінні КПК України. Крім того, відповідно до Наказу МОЗ України № 992 представник могла звернутися з таким клопотанням безпосередньо до лікарні, чого не зробила.
Обговоривши заяву, заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги зазначений висновок лікарської комісії, суд вважає, що заява представника установи підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_8 страждає тяжким психічним розладом, за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.
Оцінюючи доводи законного представника ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_5 , суд зазначає, що фактично вони є оціночними судженнями представника і ґрунтуються лише на її внутрішньому переконанні основаному на почутті матері. Крім того, будь-яких об`єктивних даних щодо поліпшення стану здоров`я ОСОБА_8 вони не містять.
Що ж до клопотання законного представника ОСОБА_7 , то в його задоволенні необхідно відмовити, оскільки воно є необґрунтованим, також не містить будь-якої інформації, на підставі якої у суду могли би виникнути об`єктивні сумніви в Висновку комісії лікарів психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 387. Крім того, суд звертає увагу, що зазначене клопотання фактично обґрунтоване станом здоров`я законного представника та бажанням перевести хвору ближче до дому з метою полегшення спілкування між нею та хворою.
Керуючись ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст.19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року, суд, -
Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру, призначених постановою Харківського районного суду Харківської області від 20.12.2012 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом.
Відмовити в задоволенні клопотання законного представника - ОСОБА_7 про проведення незалежної судово-медичної психіатричної експертизи психічного стану здоров`я ОСОБА_8 .
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1