АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/4082/17 Номер провадження 11-кп/786/174/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 185; т.з.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження № 0002497 за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Київського районного суду м. Полтава від 04 серпня 2017 року стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карлівка Полтавської області , гр. України , з середньою освітою , не працюючого , мешканця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , раніше судимого,-
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_7

у с т а н о в и л а:
До Апеляційного суду Полтавської області надійшла апеляційна скарга прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Київського районного суду м. Полтава від 04 серпня 2017 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
відповідно до ст.70 ч.4 КК України шляхом часткового складання покарань призначених вироком Машівського районного суду Полтавської області від 20.03.2017 року та призначеного цим вироком остаточно призначено покарання 4 роки 6 місяці позбавлення волі;
до набрання вироком законної сили запобіжний захід залишено попередній у виді тримання під вартою;
згідно положень ч.5 ст.72 КК України в ред. від 26.11.2015 року зараховано у строк покарання час перебування під вартою з моменту затримання до 20.06.2017 року з розрахунку один день перебування під вартою за два дні позбавлення волі;
стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 8000 грн. моральної шкоди;
вирішено питання про речові докази.
За вироком суду, ОСОБА_7 маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення корисливого злочину, діючи повторно, з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив рад крадіжок чужого майна за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 в період часу з 23:00 год. 27.09.2016 року по 05:00 год. 28.09.2016 року, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , шляхом пошкодження замка воріт проник до гаражного приміщення, звідки таємно викрав зимову гуму марки «NOKIAN» з дисками в кількості чотири одиниці, вартістю 6000 грн., зварювальний апарат вартістю 1500 грн., електро-шуруповерт марки «FORTE» вартістю 800 грн., електро-лобзик марки «FORTE» вартістю 650 грн., бензопилу вартістю 1100 грн., електро-дрель вартістю 500 грн., кутову шліфмашину марки «DWT 150» вартістю 500 грн., після чого викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 11 050 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 , в період часу з 23:00 год.по 07:30 год. 28.09.2016 року, перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , проник до гаражного приміщення, звідки таємно викрав бензопилу марки «Дніпро М» вартістю 3500 грн., велосипед марки «Rock machine» вартістю 6000 грн., авто мийку марки «Leomack» вартістю 5000 грн. та бензокосу вартістю 3000 грн., після чого викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 17 500 грн.

Крім того, ОСОБА_7 в кінці вересня 2016 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , проник до підсобного приміщення звідки таємно викрав зварювальний апарат EXPERT ВХ1-250С, вартістю 2280,03 грн., велосипед марки «Forward» червоного кольору вартістю 6 000 грн., кутову шліфмашину «Expert» вартістю 600 грн., дрель марки «Einhell» вартістю 700 грн., паяльник для пластикових труб вартістю 800 грн., дрель чорного кольору вартістю 100 грн., дрель рожевого кольору вартістю 500 грн., після чого викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_14 майнової шкоди на загальну суму 10 980,03 грн.

Окрім цього, ОСОБА_7 , в період часу з 23:00 год. 02.10.2016 року по 05:45 год. 03.10.2016 року, перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , шляхом пошкодження навісного замка воріт, проник до гаражного приміщення, звідки таємно викрав велосипед марки «Forever» червоного кольору, вартістю 7000 грн., електро-дрель зеленого кольору вартістю 700 грн., та шуруповерт зеленого кольору вартістю 300 грн., після чого викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 8000 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 , в період часу з 17:00 год. по 10:00 год. 03.11.2016 року, перебуваючи за адресою АДРЕСА_4 , проник до гаражного приміщення, звідки таємно викрав бензокосу вартістю 1400, кутову шліфмашину вартістю 600 грн., кутову шліфмашину вартістю 800 грн. та акумулятор вартістю 1500 грн., після чого викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_16 матеріальної шкоди на загальну суму 4300 грн.

Крім цього, ОСОБА_7 , в період часу з 02.11.2016 року по 11:00 год., перебуваючи за адресою АДРЕСА_5 , проник до гаражного приміщення, звідки таємно викрав компресор марки «МіоL» синього кольору, вартістю 4000 грн., імпульсний зварювальний апарат, вартістю 1500 грн., кутову шліфмашину темно-синього кольору, вартістю 300 грн., бензопилу вартістю 2500 грн., після чого викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_17 матеріальної шкоди на загальну суму грн. 8300 грн.

Прокурор , яка приймала участь у суді першої інстанції у принесеній апеляції просить вирок суду скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та постановити новий вирок , яким ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом часткового складання покарань за вироком від 20.03.2017 року та за новим вироком , остаточно призначити покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

В обґрунтування доводів апеляції прокурор зазначає , що судом при призначенні покарання не враховано значний розмір збитків , які він не має наміру відшкодовувати. Не враховано також , що ОСОБА_7 не працює та заробляє на життя шляхом систематичного вчинення крадіжок.

Інші учасники вирок суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача , прокурора , який не підтримав апеляцію, подану прокурором, що приймав участь в суді першої інстанції, обвинуваченого та в його інтересах захисника, які заперечували з приводу задоволення апеляції , перевіривши матеріали кримінального провадження , обговоривши доводи апеляції , провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого , колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону .

Так суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини по справі та надав їм правильну юридичну оцінку кваліфікувавши дії обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України. При цьому кримінальне провадження було розглянуто судом першої інстанції відповідно до положень ч.2 ст.349 КПК України. Вказані фактичні обставини ніким із учасників судового розгляду в апеляційному порядку не оспорюються , а тому не перевіряються і судом апеляційної інстанції відповідно до положень статті 404 КПК України.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував дані про особу обвинуваченого , ступінь тяжкості вчиненого злочину , обставини , що пом`якшують його покарання якими суд визнав з`явлення із зізнанням , щире каяття , активне сприяння розкриттю злочину , відсутність обставин , що обтяжують покарання , позицію потерпілих , які не наполягали на суворій мірі покарання , те , що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів , суму спричиненої майнової шкоди.
При цьому, суд прийшов до висновку , що обвинуваченому має бути призначене покарання у виді позбавлення волі і в тому числі за правилами ст.70 ч.4 КК України.
Із вказаними висновками суду першої інстанції щодо виду та строку покарання призначеного обвинуваченому погоджується і колегія суддів апеляційного суду.
Доводи апеляції прокурора про м`якість призначеного йому покарання колегія суддів вважає непереконливими.
Так, відповідно до ст.50 КК України , покарання є заходом примусу , що застосовується від імені держави за вироком суду до особи , визнаної винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару , а й виправлення засудженого , а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим , так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно із приписами ст.65 КК України , суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини та у межах статті Особливої частини Кримінального Кодексу , що передбачає відповідальність за вчинений злочин , враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину , особу винного та обставини , що пом`якшують покарання . Особі , яка вчинила злочин , має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів. При цьому призначене покарання має бути вочевидь справедливим.

Перевіряючи доводи апеляції прокурора колегія суддів звертає увагу , що із змісту вироку суду першої інстанції вбачається , що судом при призначенні покарання ОСОБА_7 враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину , дані про особу обвинуваченого , обставини , що пом`якшують покарання так і відсутність обставин , що обтяжують покарання , а також суму спричиненої майнової шкоди. Врахувавши зазначені обставини суд першої інстанції обрав за ст.185 ч.3 КК України покарання не у мінімальному його розмірі та застосував часткове складання вказаного покарання із покаранням за попереднім вироком.

Нових обставин , які б переконали колегію суддів у порушенні законодавства при визначенні обвинуваченому конкретного строку покарання , або істотно вплинули на його конкретний розмір , колегією суддів в ході апеляційного розгляду не отримано. Крім того , сама апеляція зводиться фактично до формального наведення вимог закону , які регулюють питання призначення покарання і не наводяться конкретні аргументи , які б мали перевагу над висновками суду першої інстанції.

Покарання , яке призначене обвинуваченому ОСОБА_7 є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Підстав вважати призначене покарання вочевидь несправедливим через його м`якість , як про це наголошується в апеляції прокурора , колегія суддів не знаходить.

При цьому варто зазначити , що навіть доводи прокурора про те , що обвинувачений ніде не працює , а заробляє на життя вчиненням крадіжок , не може змінити висновок колегії суддів.

Істотних порушень кримінального процесуального законодавства , які були б допущені судом першої інстанції , в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Рішення суду першої інстанції є законним , обґрунтованим і вмотивованим , а тому підстави для його скасування та відповідно задоволення апеляції , відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404,405,407 КПК України , колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області,-
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення , а вирок Київського районного суду м. Полтава від 04 серпня 2017 року стосовно ОСОБА_7 без змін;
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3-х місяців з моменту проголошення , а засудженим у той же строк з моменту отримання копії судового рішення.
Судді:

___________ ___________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4