Справа № 740/961/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/797/2017
Категорія - ч.3 ст.187 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

законних представників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001827 за апеляційними скаргами законного представника обвинуваченого ОСОБА_16 ОСОБА_13 , обвинуваченого ОСОБА_16 , захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_16 , прокурора у кримінальному провадженні заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_20 , захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_19 , обвинуваченого ОСОБА_18 , захисника адвоката ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_18 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 червня 2017 року, щодо

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, студента Національного транспортного університету м. Києва, не одруженого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст.186 КК України, -

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, студента Ніжинського державного університету ім. М.Гоголя,не одруженого, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, студента Ніжинського державного університету ім. М.Гоголя, не одруженого, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та проживаючого: АДРЕСА_5 , зареєстрованого: АДРЕСА_6 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, студента Ніжинського агротехнічного коледжу, не одруженого, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця та проживаючого: АДРЕСА_3 ,українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, студента Ніжинського професійного аграрного ліцею, не одруженого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 червня 2017 року

ОСОБА_18 визнано винуватим та із застосуванням ст.69 КК України призначено покарання за:

ч.3 ст.187 КК України 4 роки позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна, крім житла.

ч.2 ст.186 КК України 2 роки позбавлення волі

Згідно вимог ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання, остаточно призначено ОСОБА_18 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна, крім житла.

ОСОБА_19 визнано винуватим ч.3 ст.187 КК України та із застосуванням ст.69 КК України призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна, крім житла.

ОСОБА_15 визнано винуватим ч.3 ст.187 КК України та із застосуванням ст.69 КК України призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна, крім житла.

ОСОБА_16 , визнано винуватим ч.3 ст.187 КК України та із застосуванням ст.69 КК України призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна, крім житла.

ОСОБА_17 визнано винуватим ч.3 ст.187 КК України та із застосуванням ст.69 КК України призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна, крім житла.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_18 визначено рахувати з часу його фактичного затримання, тобто з 25 листопада 2016 року.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_19 визначено рахувати з часу його фактичного затримання, тобто з 25 листопада 2016 року.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до ст. 100 КПК України.

Стягнуто ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 на користь держави з кожного по 5924,40 грн. витрат за проведення судових експертиз.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_18 та ОСОБА_19 до вступу вироку в законну силу залишено попередній - тримання під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі, та роз`яснено їх право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції при перегляді вироку.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 до вступу вироку в законну силу залишено попередній домашній арешт.

Згідно ч.5 ст.72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_18 у строк покарання строк попереднього його ув`язнення з 25.11.2016 до 02.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ч.5 ст.72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_19 у строк покарання строк попереднього його ув`язнення з 25.11.2016 до 02.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ч.5 ст.72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_15 у строк покарання строк попереднього його ув`язнення з 25.11.2016 до 16.02.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ч.5 ст.72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_16 у строк покарання строк попереднього його ув`язнення з 25.11.2016 до 08.12.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ч.5 ст.72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_17 у строк покарання строк попереднього його ув`язнення з 25.11.2016 до 16.02.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що у період часу з 10 до 12 год. 10.11.2016 ОСОБА_18 , ОСОБА_19 і неповнолітні ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 домовились про спільне вчинення нападу з метою заволодіння грошовими коштами, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, та з проникненням до приміщення, у якому розташовуються відділення ТВБВ №10024/0293 філії Чернігівського обласного управління АТ «Ощадбанк» та відділення поштового зв`язку №8 ЦПЗ №2 Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» і яке знаходиться на першому поверсі будівлі у м.Ніжин по вул.Березанська, 8-Б, з використанням транспортного засобу, предметів, для приховання обличчя, а також предметів, схожих на вогнепальну пістолетну зброю.

З цією метою, близько 12 години 57 хвилин 10.11.2016 ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 автомобілем марки «ВАЗ-21099» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_15 , прибули до будівлі за адресою: АДРЕСА_7 , та діючи узгоджено, зі спільним умислом на вчинення розбійного нападу, ОСОБА_15 залишився в автомобілі чекати інших співучасників неподалік місця вчинення нападу, спостерігаючи за оточуючою обстановкою, а ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , вдягнувши на голову в`язані шапки, які приховували обличчя, через незамкнені вхідні двері проникли до приміщення, у якому розташовуються відділення ТВБВ №10024/0293 філії Чернігівського власного управління АТ «Ощадбанк» та відділення поштового зв`язку №8 ЦПЗ №2 Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта», і яке знаходиться на першому поверсі будівлі у м.Ніжин, вул.Березанська, 8-Б, де висловлюючи контролеру-касиру відділення ТВБВ №10024/0293 філії Чернігівського власного управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_21 і заступнику начальника відділення поштового зв`язку №8 ЦПЗ №2 Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_22 погрозу застосувати насильство небезпечне для їх життя шляхом демонстрації предметів, зовні схожих на вогнепальну пістолетну зброю, та яку потерпілі сприйняли як реальну, заволоділи грошовими коштами в сумі 9 525 гривень, які належать АТ «Ощадбанк», після чого ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_23 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 залишили місце вчинення нападу автомобілем марки «ВАЗ-21099», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_15

20.11.2016 близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_18 , перебуваючи поблизу кафе «Фреш», що на площі ім. І.Франка в м.Ніжин, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я, повторно відкрито заволодів грошовими коштами в розмірі 30,00 грн., які належали потерпілому ОСОБА_24 та грошовими коштами в розмірі 20,00 грн., належні ОСОБА_25 , завдавши потерпілим матеріальної шкоди.

Своїми умисними діями ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням у приміщення.

Своїми умисними діями ОСОБА_18 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

1. Не погоджуючись з вироком суду законний представник обвинуваченого ОСОБА_16 ОСОБА_13 подала апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування вироку в частині призначеного покарання та просить призначити покарання із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України. Крім того, просить покласти на батька законного представника (діда обвинуваченого) обов`язки щодо нагляду за засудженим ОСОБА_16 .

Свої вимоги аргументує тим, що обвинувачений потребує постійного медичного догляду, при цьому його ув`язнення розірве соціальні зв`язки та унеможливить подальше навчання.

2. Обвинувачений ОСОБА_16 просить змінити вирок в частині покарання та призначити покарання із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України, передати під нагляд дідуся ОСОБА_26 для проведення виховної роботи з ним.

При розгляді апеляційної скарги просить врахувати щире каяття, відшкодування завданих збитків та моральної шкоди, принесені потерпілим вибачення, активну позицію в сприянні слідчим органам в розкритті злочину, позитивні характеристики, відсутність судимостей, стан здоров`я, що підтверджують надані медичні документи, а також бажання дідуся висловлене в заяві з наміром взяти онука під нагляд для проведення виховної роботи.

3. В своїй апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_9 поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_16 просить змінити вирок в частині покарання та призначити покарання із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України; врахувати, що є заява матері та дідуся про передачу ОСОБА_16 під нагляд батьків, а саме дідуся.

Вимоги аргументовані таким чином, що підзахисний повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, після зміни запобіжного заходу жодного разу не порушив його умов, раніше не судимий, знаходиться на обліку у дитячого лікаря та потребує постійного лікування, його батьки відшкодували завдані збитки і попросили вибачення у потерпілих, як і сам неповнолітній. Крім того, автор скарги переконаний, що ОСОБА_16 повністю осмислив свій вчинок і став на шлях виправлення, а поміщення його в криміногенне середовище може негативно вплинути на подальшу долю.

4. В поданій апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_19 просить змінити вирок в частині призначення покарання ОСОБА_19 та призначити більш м`яке покарання. При цьому апелянт не зазначає яке саме покарання буде необхідним та достатнім. Свою увагу адвокат акцентує на тому, що суд при призначенні покаранні обвинуваченим врахував ряд однакових пом`якшуючих обставин та особи обвинувачених та попри це призначив покарання обвинуваченим ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , яке значною мірою відрізняється від покарання призначеного іншим трьом обвинуваченим. Наголошує, що за вказаних обставин колегія суддів повинна була мотивувати своє рішення при обранні покарання усім засудженим та висловити свою думку, щоб була зрозуміла різниця в призначених покараннях.

5. Обвинувачений ОСОБА_18 в своїй апеляційній скарзі просить змінити вирок в частині призначення покарання та призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України;

виключити з переліку конфіскованого майна системний блок портативного комп`ютера марки «Delux», повернути його власнику ОСОБА_27 .

Свої доводи обґрунтовує тим, що з урахуванням його особи, щирого каяття, ряду пом`якшуючих обставин суд мав усі підстави призначити покарання із застосування ст. 75 КК України. Також звертає увагу, що конфіскований в дохід держави блок портативного комп`ютера не є його особистою власністю, а належить його матері, тому рішення суду в цій частині також підлягає зміні.

6. Захисник адвокат ОСОБА_11 в апеляційній скарзі поданій інтересах обвинуваченого ОСОБА_18 ставить питання змінити вирок в частині призначеного покарання своєму підзахисному та застосувати до нього положення ст. 75 КК України. Вважає, що за наявності ряду пом`якшуючих покарання обставин, на які вказав у вироку суд, наявні підстави з урахуванням положень ст. 69 КК України перейти до покарання, яке не пов`язане із реальним позбавленням волі. Крім того. Обвинувачений ОСОБА_18 відшкодував шкоду потерпілим, самі потерпілі просили суд не позбавляти його волі та були впевнені, що його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

7. 4. Не оспорюючи кваліфікацію дій, доведеність вини обвинувачених, прокурор у кримінальному провадженні просить скасувати вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 червня 2017 року у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Ухвалити новий вирок, яким призначити покарання:

ОСОБА_18

- за ч.3 ст. 187 КК України 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч.2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_19

- за ч.3 ст. 187 КК України 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_15

- за ч.3 ст. 187 КК України 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_16

- за ч.3 ст. 187 КК України 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Передньому ОСОБА_28

- за ч.3 ст. 187 КК України 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

В решті вирок залишити без змін.

Свої вимоги аргументує тим, що судом не вказано, яким чином наведені ним пом`якшуючі покарання обставини разом з даними про осіб обвинувачених, виходячи з індивідуальних особливостей вчинення кримінального правопорушення та категорії посягань на охоронювані права і свободи осіб, досить істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, а також перебувають в такому співвідношенні одна з одною, щоб можна було впевнено стверджувати про доцільність призначення ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 покарання нижче від найнижчої межі. При визнанні обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, судом не взято до уваги обставин вчинення конкретного кримінального правопорушення, а саме того, що злочин вчинено в денний час, із застосуванням схожих на пістолети предметів, які потерпілі сприймали як справжні, внаслідок чого не чинили опору, із використанням транспортного засобу, змінного одягу та предметів для приховування обличчя.

Звертає увагу, що судом також без жодної мотивації визнано пом`якшуючою обставиною притягнення до кримінальної відповідальності вперше, хоча така обставина, як зазначає прокурор не являється пом`якшуючою, а може бути лише врахована як дані про особу обвинуваченого, що слідує з п.2, ч.3 п.3, п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення покарання» №7 від 24.10.2003 року.

Автор скарги наголошує, що при призначенні покарання ОСОБА_18 за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 187 КК України суд застосував ст. 69 КК України, тим самим призначив значно м`якше покарання, ніж передбачено законом. Водночас, не вказав до якої саме статті Особливої частини застосовано ст. 69 КК України, що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Отже, за вказаних обставин, переконаний прокурор, призначене покарання є явно несправедливим через його м`якість.

Від інших учасників судового провадження апеляційні скарги не надходили.

Заслухавши доповідача, позицію захисників, обвинувачених, які стверджували про наявність підстав для задоволення їх апеляційних скарг, думку прокурора, який навпаки стверджував про безпідставність поданих апеляційних скарг та просив задовольнити його скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст.186 КК України та обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.3 КК України за обставин, викладених у вироку, в апеляційних скаргах законного представника ОСОБА_13 , обвинуваченого ОСОБА_16 , захисника адвоката ОСОБА_9 , прокурора у кримінальному провадженні, захисника адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_18 , захисника адвоката ОСОБА_11 не оскаржуються, а тому апеляційним судом не перевіряються, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.

В той же час, апеляційним судом перевірено обґрунтованість призначеного обвинуваченим покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових злочинів.

Посилання в апеляційних скаргах адвокатів, обвинувачених та законного представника про необхідність застосування до обвинувачених положень ст. 75 КК України, апеляційний суд вважає неможливим, оскільки суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених покарання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Твердження обвинувачених, захисників та законного представника про те, що судом не взято до уваги щире каяття, відшкодування завданих збитків, принесені потерпілим вибачення, активну позицію в сприянні слідчим органам в розкритті злочину, позитивні характеристики, відсутність судимостей, стан здоров`я, їх молодий вік, на думку колегії суддів не є достатніми підставами для звільнення обвинувачених від відбування призначеного покарання на підставі положень ст.75 КК України, зокрема, із врахуванням позиції потерпілої сторони та відсутності обставин, які обтяжують покарання обвинувачених.

Переконливих аргументів щодо можливості виправлення обвинувачених без ізоляції від суспільства, зокрема обвинуваченого ОСОБА_16 в умовах здійснення за нагляду зі сторони дідуся, та обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , в умовах здійснення за ним контролю відповідними органами при звільненні від відбування покарання з випробуванням ні в їх апеляційних скаргах, ні в суді апеляційної інстанції не наведено, а тому на думку колегії суддів, їх доводи про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та його особі внаслідок суворості, визнаються колегією суддів як безпідставні.

Підстав вважати покарання явно несправедливим і через м`якість, як про це йдеться в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів також не вбачає.

Покликання прокурора в апеляційній скарзі на те, що судом не взято до уваги обставин вчинення конкретного кримінального правопорушення, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки всі зазначені обставини судом враховані в повній мірі, і на думку колегії суддів є такими, що на призначення покарання не впливають.

Нових обставин на обґрунтування призначення обвинуваченим більш суворого покарання прокурором в судовому засіданні апеляційного суду не наведено. Тому доводи прокурора в апеляційній скарзі про те, що призначене покарання судом першої інстанції не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особам обвинувачених внаслідок м`якості, визнаються колегією суддів як безпідставні. Прокурор не навів ні в апеляційній скарзі, ні в судовому засіданні апеляційного суду обставин та підстав, відповідно до яких саме запропоноване ним покарання буде необхідне й достатнє.

Так, при призначенні покарання обвинуваченим суд першої інстанції врахував щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне повне відшкодування заподіяної шкоди, вперше притягнення до кримінальної відповідальності для всіх обвинувачених, а для ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 вчинення злочину неповнолітніми, суд та визнав їх обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинувачених судом встановлено не було.

Також обвинуваченим ОСОБА_19 та ОСОБА_18 судом враховано, що вони вчинили особливо тяжкий, а останній і тяжкий злочини; особу винних, як такі, що є молоді віком, без життєвого досвіду, вперше притягується і до адміністративної відповідальності, є студентами університетів, відсутність до них претензій з боку потерпілих та їхнє прохання про пом`якшення їм покарання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, позитивно характеризуються за місцем проживання та навчання.

Враховуючи вищевикладені обставини, які в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням осіб винних, колегія суддів місцевого суду прийшла до переконання про можливість обвинуваченим ОСОБА_18 та ОСОБА_19 призначити покарання нижче від найнижчої межі встановленої в санкції ч.3 ст.187 та ч.2 ст.186 КК України згідно вимог ст.69 КК України у виді позбавлення волі.

З даною позицією частково погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Що стосується призначення покарання ОСОБА_18 , то суд знаходить слушним твердження прокурора, що суд не вказав до якої саме статті Особливої частини застосовано ст. 69 КК України, та вважає за можливе за вказаних місцевим судом обставини, які в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням особи винного при призначенні покарання ОСОБА_18 застосувати положення ст. 69 КК України і змінити вирок у цій частині, що не погіршує становища обвинуваченого.

Щодо призначення покарання ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , то колегія суддів вважає, що покарання, призначене обвинуваченим відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Так, судом враховано, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_16 , що він вчинив особливо-тяжкий злочини; особу винного, як такий, що є молодий віком, без життєвого досвіду, студент коледжу, щиросердно розувявся, дав вичерпні показання про свою та інших обвинувачених участь в скоєнні злочину, вперше притягується і до кримінальної відповідальності, умови його проживання відповідають загальнодержавним нормам, що вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, навчання, має проблеми зі здоров`ям, відсутність до нього претензій потерпілих та їхнє прохання про пом`якшення покарання і повне відшкодування шкоди, заподіяної злочином.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_15 судом було враховано, що він вчинив особливо-тяжкий злочин, особу винного, його молодий вік, без життєвого досвіду, студент університету, вперше притягується до кримінальної відповідальності, умови його проживання відповідають загальнодержавним нормам, що вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, навчання, має проблеми зі здоров`ям, відсутність до нього претензій потерпілих та їхнє прохання про пом`якшення покарання і повне відшкодування шкоди, заподіяної злочином.

При призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_17 місцевим судом було враховано, що він вчинив особливо тяжкий злочин; особу винного, як такий, що є молодий віком, без життєвого досвіду, щиросердно розкаявся і повністю визнав вину, дав вичерпні показання про свою та інших обвинувачених участь в скоєнні злочину, навчається в ліцеї, вперше притягується до кримінальної відповідальності, умови його проживання відповідають загальнодержавним нормам, що вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, навчання, має проблеми зі здоров`ям, відсутність до нього претензій потерпілих та їхнє прохання про пом`якшення покарання і повне відшкодування шкоди, заподіяної злочином.

Колегія суддів апеляційного суду наголошує, що з урахуванням тяжкості скоєного злочину, ніхто з обвинувачених не був звільнений від покарання з випробуванням, навпаки, усім їм призначене покарання у виді реального позбавлення волі. Проте, їхнє ставлення до скоєних злочинів, щиросердне каяття та інші обставини, наведені вище, давали право суду призначити покарання менше, ніж зазначено в санкції закону, по якому вони притягуються до кримінальної відповідальності. Тривалий строк позбавлення волі, який пропонує прокурор, на думку колегії суддів, в даному випадку не буде співрозмірним з наслідками скоєного ними злочину, з урахуванням поведінки обвинувачених під час досудового розслідування і судового розгляду та їхнього щиросердного розкаяння і буде надмірним для цілей виправлення і перевиховання обвинувачених..

Стосовно ж додаткового покарання у виді конфіскації майна, то дійсно воно призначене обвинуваченим ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 всупереч ст.98 КК України, оскільки не міститься серед вичерпного переліку покарань, які можуть бути застосовані до неповнолітніх. Отже, суд не врахував положення зазначеної правової норми і застосував покарання, яке не застосовується до неповнолітніх конфіскацію майна.

За таких обставин, згідно ч.2 ст.404, ст.408 КПК України вирок необхідно змінити і виключити із резолютивної його частини вказівку суду про призначення ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Що стосується вирішення питання речових доказів в частині виключення з переліку конфіскованого майна системного блоку портативного комп`ютера марки «Delux», який обвинувачений ОСОБА_18 стверджує, що належить його матері ОСОБА_27 , то будь-яких доказів ні місцевому суду, ні суду апеляційної інстанції надано не було, а тому дані твердження є безпідставними.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 407-409, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні заступника керівника Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області задовольнити частково, апеляційні скарги законного представника ОСОБА_13 , обвинуваченого ОСОБА_16 , захисника адвоката ОСОБА_9 , захисника адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_18 , захисника адвоката ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_18 залишити без задоволення.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 червня 2017 року щодо ОСОБА_18 змінити.

Вважати ОСОБА_18 засудженим:

за ч.3 ст.187 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання, призначеного судом 4 - роки позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна, крім житла;

за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання, призначеного судом 2 роки позбавлення волі.

Згідно вимог ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання, остаточно вважати ОСОБА_18 засудженим до покарання, призначеного судом у виді 4 (чотирьох) років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна, крім житла.

Зарахувати ОСОБА_18 та ОСОБА_19 час перебування в установі попереднього ув`язнення з 03 червня 2017 р. по 20 червня 2017 р. з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Виключити із резолютивної частини вироку додаткове покарання у виді конфіскації майна щодо обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в законну силу негайно після її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженими під вартою в той же строк з моменту отримання її копії.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4