Дата документу Справа № 314/4063/17
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-сс/778/1247/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 314/4063/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 жовтня 2017 року,
в с т а н о в и л а:
ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 жовтня 2017 року відмовлено у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому в період часу з 20-ї години до 07-ї години наступного дня залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, суду або іншого органу державної влади, який буде здійснювати наявне кримінальне провадження.

В порядку ч. 5 ст. 194 КПК України, зобов`язано ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до слідчого, суду або до іншого органу державної влади, який буде здійснювати наявне кримінальне провадження.

Покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснено, що в разі невиконання зазначених обов`язків до підозрюваного (обвинуваченого) може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2-х розмірів мінімальної заробітної плати.

Строк дії ухвали встановлений на термін у 2 місяці, починаючи з дати її ухвалення, тобто з 09 жовтня 2017 року і до 09 грудня 2017 року.

Згідно зі змістом судового рішення, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання мотивував тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вартість викраденого є значною, при цьому підозрюваний ніде не працює, законних джерел для існування не має; вважав, що більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що прокурор та слідчий не довели недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважав за необхідне застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою. Так, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, судом не враховано всі додані до клопотання докази. Зокрема, судом залишено поза увагою той факт, що підозрюваний ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ретельно готувались та планували злочин, оскільки в останніх вилучено спеціальні засоби, пристосовані для відмикання та зривання замків. Вказаний факт свідчить про значну суспільну небезпеку діянь підозрюваних. Крім того, слідчим суддею не враховано наявність інших ризиків, встановлених ст. 177 КПК України, зокрема, можливість підозрюваного незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний до вчинення злочину працював на ТОВ «Вільнянський машинобудівний завод».
На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу слідчого судді та винести нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 , погодженого прокурором Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 задоволенню не підлягає, у зв`язку з наступним.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.
В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя погодився з існуванням ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, або спроби вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, даних про його особу, наявності постійного місця проживання, відсутність судимостей, обставини досудового розслідування, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу менш суворого, ніж утримання під вартою (про який клопотав слідчий), у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, що може в достатній мірі гарантувати усунення або ж суттєве зменшення встановленого ризику.
При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , слідчий суддя прийшов до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідають практиці Європейського суду з прав людини.
Таким чином, залишаючи без задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, вказавши в ухвалі про наявність ризиків, вказаних в клопотанні.
З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.
При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що на час звернення до слідчого судді, слідчий у своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не довів обставини, які безперечно виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу.
Доводи прокурора наведені в апеляційній скарзі, зокрема, можливість підозрюваного незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є безпідставними, адже ці ризики в клопотанні слідчого відсутні; посилання скарги про готування та планування злочину, стосуються безпосередніх обставин скоєння злочину, з`ясування яких є завданням досудового розслідування та/або судового розгляду, інші обставини зазначені у клопотанні як ймовірні ризики, досліджувались слідчим суддею, висновки якого щодо прийняття саме такого рішення ним обґрунтовані і вмотивовані.
Крім того, під час апеляційного розгляду встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 працює на ПП «ЮНА» на посаді верстатника деревообробних верстатів, а також здав свій закордонний паспорт органу досудового розслідування в особі старшого слідчого СВ Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 , тобто ініціатору клопотання.
Встановлено також, що підозрюваний не порушує умови обраного йому запобіжного заходу, в добровільному порядку прибув до суду і під час розгляду клопотання слідчим суддею, і під час апеляційного розгляду провадження.
Отже, вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя дотримався вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 жовтня 2017 року, якою відмовлено у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому в період часу з 20-ї години до 07-ї години наступного дня залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, суду або до іншого органу державної влади, який буде здійснювати наявне кримінальне провадження, строком на 2 місяці, з 09 жовтня 2017 року до 09 грудня 2017 року залишити без змін.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4