Справа № 362/6168/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/719/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 06.12.2017

УХВАЛА
Іменем України
06 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2017 року, якою до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Волноваського району Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ Київський слідчий ізолятор Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, строком на 60 днів, до 19 січня 2018 року включно з визначенням розміру застави, яка становить 134720 грн.
ВСТАНОВИЛА:
До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2017 року вищевказане клопотання задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ Київський слідчий ізолятор Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, строком на 60 днів, до 19 січня 2018 року включно з визначенням розміру застави, яка становить 134720 грн.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2017 року скасувати та постановити свою ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 .

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що згідно витягу з ЄРДР, доданого до клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , слідчий ОСОБА_9 не здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003900, прокурори ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , відповідно не здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у ньому. При цьому, витяг з ЄРДР зроблено 21 листопада 2017 року, тобто в день подання клопотання про застосування запобіжного заходу. Наявні у матеріалах, доданих до клопотання, копії постанов про визначення групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у кримінальному провадженні від 16 листопада 2017 року про внесення змін до слідчої групи від 20 листопада 2017 року не можуть належним чином підтверджувати повноваження слідчих та прокурорів, оскільки відомості про зазначені процесуальні рішення не відображено в Реєстрі, що викликає обґрунтований сумнів у їх достовірності та не виключає можливості наявності інших процесуальних рішень з вказаних питань, які могли бути прийняті пізніше.

Крім того, слідчий суддя під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 фактично позбавив сторону захисту можливості надати свої заперечення та висловитись по суті клопотання. Так, слідчий суддя після повернення із нарадчої кімнати, до якої він видалявся для розгляду клопотань, заявлених стороною захисту про визнання затримання ОСОБА_7 незаконним та повернення клопотання про обрання запобіжного заходу для усунення недоліків, замість продовження розгляду, дослідження матеріалів, які були додані до клопотання та надання можливості стороні захисту надати свої заперечення, одразу оголосив ухвалу, якою обрав стосовно останнього запобіжний захід.

Також апелянт вказав, що в оскаржуваній ухвалі слідчого судді зазначено, що у разі сплати суми застави на підозрюваного ОСОБА_7 покладено ряд додаткових обов`язків, серед яких один взагалі не передбачений вимогами ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: перебувати цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 . Покладення такого, не передбаченого вимогами кримінального процесуального законодавства додаткового обов`язку, протирічить вимогам ст. 26 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 , котрі підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задоволити, думку прокурора, котрий не підтримав подану апеляційну скаргу та просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та характеризуючі дані про особу підозрюваного в їх сукупності.

Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, з урахуванням того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 368 КК України, а також враховуючи наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність обрання ОСОБА_7 виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з правом внесення застави, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним у клопотанні слідчого ризикам.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги про те, що у разі сплати суми застави, на підозрюваного ОСОБА_7 буде покладено ряд додаткових обов`язків, серед яких один взагалі не передбачений вимогами ч. 5 ст. 194 КПК України то вони є обґрунтованими та підлягають до задоволення, оскільки норма вказаної статті дійсно не містить такого обов`язку, як перебувати цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 , а тому слідчий суддя незаконно поклав вказаний обов`язок на останнього.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність повноважень на здійснення досудового розслідування слідчим ОСОБА_9 та прокурорами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , то вони до задоволення не підлягають, оскільки їх повноваження підтверджені постановами від 16 листопада 2017 року (а.с. 18-19) та від 20 листопада 2017 року (а.с. 20-22).

За таких обставин, враховуючи наведене, ухвала слідчого судді підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2017 року, стосовно ОСОБА_7 про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою скасувати.

Клопотання слідчого задоволити частково.

Ухвалити нову ухвалу, якою виключити з резолютивної частини ухвали обов`язок перебувати цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті ухвалу залишити без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ: