АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 березня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференцзв`язку клопотання засудженої ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Дарницького районного суду м. Києва від 18 липня 2016 року,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженої ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А:
20 лютого 2018 року до Апеляційного суду міста Києва надійшли матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_5 разом із клопотанням останньої про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Дарницького районного суду м. Києва від 18 липня 2016 року.
Порушуючи питання про поновлення строку, ОСОБА_5 зазначила, що вона відбуває покарання в ДУ «Чорноморська виправна колонія № 74» та не мала можливості укласти угоду з адвокатом для надання безоплатної вторинної правової допомоги. 22 серпня 2017 року їй було призначено адвоката, та останнім після ознайомлення зі справою надана правова допомога та складена апеляційна скарга. У зв`язку з чим просить поновити строку на апеляційне оскарження вироку суду.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення засудженої та її захисника на підтримку поданого клопотання, думку прокурора, яка заперечувала проти поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду за відсутності апеляційної скарги та поважності причин пропуску такого строку, дослідивши матеріали кримінального провадження та додатково витребувані документи, перевіривши доводи клопотання, колегія суддів доходить висновку, що клопотання засудженої не підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Дарницького районного суду м. Києва від 18 липня 2016 року ОСОБА_5 визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 303 КК України, на та на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Згідно з положеннями ст. 395 КПК України апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку ОСОБА_5 вручена в день проголошення вироку, та їй роз`яснено право на оскарження вироку протягом 30 днів з моменту вручення їй його копії (ас. 231 т.6).

За клопотанням ОСОБА_5 від 25 липня 2016 року про ознайомлення її з матеріалами справи для написання апеляційної скарги (ас. 238 т.6), останню ознайомлено з матеріалами кримінального провадження (ас. 245, 246, 248 т.6).

Проте, в подальшому ОСОБА_5 апеляційну скаргу не подала, а нею була написана заява на ім`я начальника Київського СІЗО про те, що вона ознайомлена з матеріалами кримінально справи в повному обсязі. Від апеляційної скарги відмовляється. Просить швидше її направити для відбуття покарання ( ас. 78 т. 7).

18 серпня 2016 року вирок набрав законної сили та 25 серпня 2016 року звернутий до виконання (ас. 9 т. 7) .

З листа Державної установи «Чорноморська виправна колонія № 74» вбачається, що 2 жовтня 2017 року засуджена ОСОБА_5 направляла апеляційну скаргу на вказаний вирок з клопотанням про поновлення строку, які були їй повернуті у зв`язку з направленням їх не за належністю. Повторно засуджена апеляційну скаргу не подавала (ас. 67-77 т. 7)

9 лютого 2018 року засуджена ОСОБА_5 направила до Дарницького районного суду м. Києва тільки клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Дарницького районного суду м. Києва від 18 липня 2016 року (ас. 47-48 т.7).

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Проте, частиною 2 ст. 113 КПК України передбачено, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.
До поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження належать об`єктивні обставини, що перешкодили поданню апеляційної скарги у визначені законом строки.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини «Устименко проти України», право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).
Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).
Зі змісту пункту 52 рішення випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

З клопотання засудженої про поновлення строку вбачається, що нею, як на підставу пропуску строку на апеляційне оскарження, вказано відбування нею покарання в ДУ «Чорноморська виправна колонія № 74» та відсутність можливості укласти угоду з адвокатом для надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що протягом досудового розслідування та судового розгляду справи захист ОСОБА_5 здійснювався професійним адвокатом, що саме засуджена ОСОБА_5 відмовилась використати своє право на апеляційне оскарження вироку суду.

Доводи засудженої ОСОБА_5 про те, що тільки 22 серпня 2017 року їй було призначено захисника, яким надана правова допомога та складена апеляційна скарга, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки будь-яких даних про те, що вона зверталася до цього часу з клопотанням про призначення їй захисника, в т.ч. і з метою подання апеляційної скарги, засудженою не вказано, а, окрім того, вперше ОСОБА_5 з апеляційною скаргою звернулася більше ніж через рік після набрання вироком законної сили.

При зверненні до суду з клопотанням про поновленні строків на апеляційне оскарження вироку суду доказів на підтвердження поважності причин пропуску вказаного строку протягом такого тривалого часу засуджена ОСОБА_5 суду апеляційної інстанції не надала і не повідомила.

Таким чином, колегія суддів доходить до висновку, що клопотання засудженої ОСОБА_5 про поновлення строку для подачі апеляційної скарги на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 18 липня 2016 року щодо неї, є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 4, ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку на апеляційне оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Однак, засудженою апеляційна скарга не подана.

Керуючись ст.ст. 376, 117, 399 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Відмовити засудженій ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про поновлення строку для подачі апеляційної скарги на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 18 липня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк, з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

____________________________ ____________________________ ___________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3