ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 171 000 000 009 12, у якому
гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ужур-4 Красноярського краю Російської Федерації, громадянин України, українець, з повною середньою освітою, який у шлюбі не перебуває, працює вантажником ТОВ «Альфатер Київ», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 , судимий за ч.2 ст. 307 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився у 2013 році умовно-достроково,
підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 187 КК України,
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На обґрунтування клопотання зазначено, що 29.08.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 187 КК України, що скоєне за таких обставин.
ОСОБА_4 29.08.2017 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , маючи при собі предмети, схожі на пістолет та обріз мисливської рушниці, прибули за адресою: АДРЕСА_3 , де проникли до приміщення установи « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Переконавшись, що у приміщенні відсутні клієнти, перелічені вище особи шляхом погрози застосування зброї та насильства, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які перебували у приміщенні, заволоділи грошовими коштами у сумі 11 974 грн. Після цього з місця вчинення злочину зникли та розпорядились викраденим на власний розсуд.
Слідчий вважає, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила його задовольнити з підстав, які у ньому зазначені.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, наполягаючи на необґрунтованості підозри та зазначених стороною обвинувачення ризиків. Вважали, що належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 може забезпечити запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Крім того, підозрюваний та захисник звернули увагу слідчого судді на застосуванні до ОСОБА_4 працівниками поліції Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві фізичного насильства з метою отримання вигідних для слідства показань. Наявність тілесних ушкоджень підтверджена зауваженнями захисника у протоколі затримання.
Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, вивчивши надані суду матеріали, дійшов висновку про таке.
Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.
Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.
З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ОСОБА_4 ознак інкримінованого злочину.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя приймає до уваги, що існує ймовірність того, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, вчинить дії щодо ухилення від органу досудового розслідування та суду.
Крім того, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «В. проти Швейцарії» зазначив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, статків, зв`язків з державою, у якій його переслідували в межах закону.
Слідчий суддя вважає, що на користь існування наведеного ризику свідчить те, що ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, сім`ї та утриманців, тобто тих вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити підозрюваного від вчинення дій з метою переховування.
Характер інкримінованого підозрюваному злочину, пов`язаного з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих,також свідчить про наявність достатніх підстав для негативної оцінки моральних якостей ОСОБА_4 , що підтверджує ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки останнього.
Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його затримання, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.
Приймаючи до уваги, що інкримінований ОСОБА_4 злочин вчинений з корисливих мотивів, реально існуючим є ризик, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
Слідчий суддя бере до уваги, що підозрюваний має постійне місце роботи, однак сама по собі ця обставина, хоча певним чином і мінімізує ризик продовження ним злочинної діяльності, однак повністю його не виключає.
Водночас, слідчий суддя вважає, що вказаний стороною обвинувачення ризик незаконного впливу підозрюваного на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні матеріалами клопотання не доведений.
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених сторонами кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.
Відповідно до ч. 2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до раніше судимої особи, може бути заснований, якщо остання підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Інкримінований підозрюваному злочин передбачає застосування покарання у виді позбавлення волі на строк від семи років.
Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, пов`язані з перешкоджанням кримінальному провадженню, приводять слідчого суддю до переконання, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При цьому відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає за можливе при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинений із погрозою застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Крім того, згідно з ч. 6 ст. 206 КПК, у разі наявності заяви особи про застосування до неї насильства під час затримання або тримання під вартою, на слідчого суддю покладений обов`язок зафіксувати таку заяву, що забезпечено шляхом технічної фіксації розгляду клопотання, та вжити відповідних заходів реагування, передбачених цією процесуальної нормою.
Враховуючи надану підозрюваним інформацію, слідчий суддя вважає за необхідне забезпечити невідкладне судово-медичне обстеження ОСОБА_4 , а також доручити начальнику СУ ГУ НП у м. Києві провести дослідження фактів, викладених у заяві підозрюваного.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 193, 194, 206 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою визначити по 27 жовтня 2017 року включно.
Зобов`язати старшого групи прокурорів ОСОБА_3 вжити заходів для забезпечення невідкладного судово-медичного обстеження ОСОБА_4 .
Доручити начальнику СУ ГУ НП у м. Києві забезпечити проведення дослідження фактів, викладених у заяві ОСОБА_4 щодо застосування до нього насильства.
На ухвалу слідчого судді до Апеляційного суду м. Києва прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.
Слідчий суддя ОСОБА_1