справа № 208/1601/17
№ провадження 1-кп/208/322/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2017 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

за участю: прокурорів ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 .

Розглянувши кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003236 від 23.11.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянин України, маючого середньо-спеціальну освіту, працюючого машиністом ОДО «Завод Метіз», одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2014 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:
10.11.2016 близько 19.00 години (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходячи під вікнами буд. АДРЕСА_2 , побачив на балконі кв. АДРЕСА_3 вказаного будинку раніше незнайомого йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким у ОСОБА_7 виник словесний конфлікт з приводу музики, яка, як вважав ОСОБА_7 , гучно грала в квартирі ОСОБА_8 минулої ночі.

Відчуваючи раптово виниклу особисту неприязнь до ОСОБА_8 , у ОСОБА_7 виник прямий раптовий злочинний умисел на заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень. З цією метою, ОСОБА_7 10.11.2016 близько 19.00 години (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), зайшов до другого під`їзду буд. АДРЕСА_2 , піднявся на другий поверх та постукав у двері кв. АДРЕСА_3 вказаного будинку, яку відчинив ОСОБА_8 .

Після чого, 10.11.2016 близько 19.00 години (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 , перебуваючи біля дверей кв. АДРЕСА_4 , реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, умисно наніс удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_8 , від чого останній, втративши рівновагу, впав на підлогу прихожої кв. АДРЕСА_4 . Після чого, ОСОБА_7 , зайшов до приміщення вказаної квартири, та, перебуваючи у прихожій зазначеної квартири, прижавши потерпілого ОСОБА_8 коліном правої ноги до підлоги та, таким чином, подолавши опір потерпілого, умисно наніс йому удар кулаком правої руки в обличчя ліворуч, удар кулаком лівої руки в обличчя праворуч, удар правою рукою в район грудної клітини ліворуч, удар лівою рукою в район грудної клітини посередині та ще декілька ударів кулаками обох рук в обличчя та по тулубу в район грудної клітини, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_8 більше п`яти ударів (більш точну кількість ударів під час досудового розслідування не встановлено) кулаками правої та лівої руки в обличчя та по тулубу в район грудної клітини.

В результаті вищевказаних дій ОСОБА_7 завдав ОСОБА_8 , згідно висновку експерта № 237-Е від 14.03.2017 Кам`янського міжрайонного відділення КЗ «ДОБСМЕ» ДОР», пошкодження у вигляді синця з раною на обличчі, синця на тулубі, які відносяться до легких тілесних пошкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки, можливо виникли у термін указаний обстеженим, вищезазначені пошкодження виникли від не менше 2-х травматичних дій тупого твердого предмета, предметів.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що дійсно, 10.11.2016 року наніс потерпілому свому сусіду, який проживав над ним, ОСОБА_9 удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя а коли той упав в коридор своєї квартири, ще наніс йому кілька ударів по обличчю та по грудній клітині. Конфлікт у нього з потерпілим виник через те, що у того дуже голосно грала музика, а у нього дитина 2014 року народження. Напередодні потерпілий дуже голосно слухав музику, дитина була хвора, не могла заснути, не спала і дружина. Він кілька разів піднімався до свого сусіда, стукав в двері, ніхто не відчиняв. На слідуючий день він повертався з роботи і побачив потерпілого на балконі. Зробив йому зауваження, той відповів нецензурною лайкою, та сказав піднімайся він з ним розбереться. Він піднявся, на сходав побачив потерпілого, який вийшов до нього. Між ними почалася потасовка. Дуже скоро після події потерпілий з співмешканкою продали квартиру і виїхали, більше вони не зустрічаються і не спілкуються. Розкаюється, просить застосувати до нього закон про амністію і звільнити від відбування покарання, у нього малолітня дитина 2014 року народження, він не позбавлений батьківських прав. Обставини справи не оспорює, вважає недоцільним досліджувати докази.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істиною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка не проводилася.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_7 у вчинені злочину, а саме в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, здоров`я, встановлена та доведена повністю, а дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід правильно кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

При обрані міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст.65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно ст.66 КК України є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, які обтяжують відповідно ст.67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні не встановлені.

При призначені покарання ОСОБА_7 суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч.2 ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, тяжкість скоєного злочину, згідно до вимог ст.12 КК України, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення та попередження нових злочинів з його сторони є покарання у виді штрафу.

Також, суд приймав до уваги відношення обвинуваченого ОСОБА_7 до скоєного, і те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, повністю визнав вину, щиро розкаявся, позитивно характеризується, офіційно працевлаштований, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, психіатра, має родину, має на утриманні малолітню дитину, тобто міцні соціальні зв`язки.

Крім цього, при прийнятті рішення щодо звільнення від покарання з випробуванням суд також, приймав до уваги досудову доповідь від 26.09.2017 року за № 4038, формалізовану інформацію, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_7 , отриману від Заводського районного сектору Кам`янського міського відділу південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, яка містить соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_7 оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, висновок органу пробації про можливість виправлення його без позбавлення волі.

Розглядаючи питання про застосування до ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом встановлено, що останній раніше не судимий, вчинив злочин невеликої тяжкості, має малолітню дитину 2014 року народження відносно якої не позбавлений батьківських прав. Під коло осіб до яких амністія не застосовується, визначених Законами України «Про застосування амністії в Україні» та «Про амністію у 2016 році», ОСОБА_7 не підпадає.

Прокурор не заперечував щодо застосування до ОСОБА_7 амністії.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349,368,370,371,373,374,376 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 850 грн.

На підставі п «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» повністю звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1