АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 622/425/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/291/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,
секретар - ОСОБА_5
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
його захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 622/425/17 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст.ст.15ч.2 та 185ч.3 КК України
за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Золочівського районного суду Харківської області від 1 червня 2017 року,
У С Т А Н О В И Л А:
Вироком Золочівського районного суду Харківської області від 1 червня 2017 року, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця станції Сніги Золочівського району Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 20.10.2009 року Золочівським районним судом Харківської області за ч.1 ст.185, ч.1 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки; 08.11.2012 року Золочівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 05.04.2016 року на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28.03.2016 року відповідно до ст.81 КК України умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 4 місяці 19 днів; 06.03.2017 року Золочівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 21.04.2017 року Золочівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, і призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим, призначеним вироком Золочівського районного суду Харківської області від 21.04.2017 року, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 місяців. Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з 01.06.2017 року. Зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_7 покарання, відбуте в період з 27.04.2017 року по 31.05.2017 року включно. В строк відбування покарання зараховано згідно ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, строк перебування ОСОБА_7 в Харківській установі виконання покарань №27 під час судового розгляду даного кримінального провадження з 11.05.2017 року по 01.06.2017 року. Вирішено долю речових доказів.
З цим вироком не погодився обвинувачений, який подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок районного суду змінити призначивши йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України.
Вислухавши доповідь судді, думки прокурора, обвинуваченого та адвоката, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Як було встановлено оскаржуваним вироком суду, 27.03.2017 року близько 21.00 год. ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного заволодіння чужим майном, переліз через огорожу та незаконно проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, узяв належні ОСОБА_9 металеві вироби, а саме, три арматури, дві з яких довжиною по 1,50 м., одна довжиною 1,70 м та діаметром 30 мм кожна, вартістю 328 грн. 91 коп., після чого покинув територію домоволодіння, маючи намір розпорядитися вказаним майном в подальшому на свій розсуд, але злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий на місці разом із викраденим майном. Внаслідок зазначених дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_9 було завдано матеріальну шкоду в розмірі 328 грн. 91 коп..
Встановлені судом обставини події та правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням у сховище, вчинене повторно ніхто в апеляційному порядку не оспорив.
Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційних вимог, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому, дотримавсь вимог чч.1 та 2 ст.65 КК України, згідно яких суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції повністю виконав ці вимоги кримінального закону і призначив обвинуваченому покарання з урахуванням характеру, ступеню тяжкості злочину, даних про особу, який вчинив замах на тяжкий злочин, є раніше неодноразово судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі, офіційно не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнав щире каяття. Згідно ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнав рецидив злочинів. При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд врахував його ставлення до вчиненого, визнання своєї вини і правильно вважав за неможливе його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, і за необхідне призначити покарання в виді позбавлення волі в мінімальному розмірі норми кримінального закону, за яким кваліфіковано дії обвинуваченого, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів.
Таким чином, усі ті обставини, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, у вироку суду враховані. Вирок суду є законним і обґрунтованим. Підстави для його скасування або зміни відсутні.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Золочівського районного суду Харківської області від 1 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали, а обвинуваченим, який утримується під вартою, - у той самий строк з моменту отримання ним копії ухвали.

Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ ____________________

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12