Справа № 214/3606/17
1-кп/214/569/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000778 від 18.03.2017 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, без місця реєстрації, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,
за участю:
прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
10 березня 2017 року, приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_3 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , керуючись злочинним наміром, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, та обернення його на свою користь, зі столу взяв блендер марки «VitekVT-1455», вартістю 827 грн. 50 коп., який поклав у внутрішній карман куртки, вдягненої на ньому та направився на вихід з квартири, а коли проходив по коридору з гладильної дошки взяв праску марки «BOMANN» 2200 w, вартістю 645 грн. 00 коп. та поклав її під куртку, вдягненої на ньому, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 1472 грн. 50 коп., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 12.04.2017 року № 37/12.1-125.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Крім того, ОСОБА_3 , діючи повторно, 08 квітня 2017 року, приблизно о 10 год. 00 хв., знаходячись на зупинці громадського транспорту «Спаська», яка розташована в м. Кривому Розі, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою раніше знайомої йому ОСОБА_7 , ввівши останню в оману відносно своїх дійсних намірів, під приводом зателефонувати, попросив у ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Nomi» I 184, ІМЕІ №1: НОМЕР_1 , ІМЕІ №2: НОМЕР_2 , який знаходився у користуванні останньої. ОСОБА_7 , будучи впевненою у доброчесних намірах ОСОБА_3 , передала останньому вищевказаний мобільний телефон марки «Nomi» I 184, вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи №37/12.1-171 від 24.04.2017 року складає 270 грн. 00 коп., в якому знаходилися сім-карти оператора мобільного зв`язку «Київстар». Сім-карта НОМЕР_3 на той час булла заблокована, а на другій сім-карті НОМЕР_4 були грошові кошти в сумі 30 грн., після чого ОСОБА_3 з місця скоєння злочину з майном, яким заволодів шахрайським шляхом зник, обернувши його на свою користь і розпорядившись ним на власний розсуд тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збитки на загальну суму 300 грн. 00 коп.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч.2 ст.190 КК України, за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.190 КК України визнав в повному обсязі по обставинах зазначених в обвинувальному акті та пояснив, що він 10.03.2017 року, приблизно о 13 год. 00 хв., зайшов додому до своєї тещі, яка проживає в кв. АДРЕСА_2 , звідки викрав блендер, який знаходився на кухні, а з коридору праску, оскільки йому потрібні були кошти, та з викраденим майном залишив квартиру. Після чого заклав блендер та праску до ломбарду. Пізніше він повернув праску, а замість блендера запропонував ОСОБА_6 придбати в рахунок відшкодування шкоди кухонний комбайн. В скоєному розкаюється, на теперішній час мешкає в одній квартирі з дружиною та тещею.
Крім того, приблизно в квітні 2017 року, точної дати не пам`ятає, біля зупинки по вул. Спаська в м. Кривому Розі, він зустрів знайому на ім`я ОСОБА_8 , у якої попрохав зателефонувати по її мобільному телефону марки «Номі», з метою заволодіння майном останньої обманним шляхом, яка дала йому свій телефон, а він, зайшовши за будинок, пішов з її телефоном додому. Пізніше він намагався закласти вказаний мобільний телефон, однак при виході з під`їзду його зустріли працівники поліції. З сумою завданих збитків згоден, судові витрати визнає в повному обсязі, щиро розкаюється у скоєних злочинах.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у вчинених злочинах, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.85, 94 КПК України, показання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає, що ці докази отримані у порядку встановленому КПК України, а тому є належними та допустимими, підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Після з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлених під час судового розгляду кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 , які мають логічний та послідовний характер, узгоджуються між собою, суд поза розумним сумнівом приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за ч.1 ст.185, ч.2 ст.190 КК України.
Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282).
Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 визначається щире каяття.

Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т.1 а.с.88).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується нейтрально (Т.1 а.с.90), раніше не судимий в силу ст.89 КК України (Т.1 а.с.84), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (Т.1 а.с.86, 88).

Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 , повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, однак, із застосуванням ст.75 КК України, без ізоляції від суспільства, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст.75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_3 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.
Потерпілими цивільного позову не заявлено, однак за ними зберігається право на звернення до суду за відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судово-товарознавчих експертиз в сумі 747 (сімсот сорок сім) гривень 32 копійки (Т.1 а.с.15, 62).
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінальних правопорушень, передбаченихч.1 ст.185, ч.2 ст.190 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання:
-за ч.1 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі,
-за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі,
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судово-товарознавчих експертиз в сумі 747 (сімсот сорок сім) гривень 32 копійки.
Речові докази:

- мобільний телефон марки «Номі 184», який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 залишити у останньої, дозволивши використовувати та розпоряджатися ним на власний розсуд (Т.1 а.с.58, 59);

- електропраску «Боманн», яка знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 залишити у останньої, дозволивши використовувати та розпоряджатися нею на власний розсуд (Т.1 а.с.27, 58)

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1