Дата документу Справа № 335/1720/14-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-кп/778/853/18 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/1720/14-к Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
про залишення апеляційної скарги без руху
02 березня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_2 , під час перевірки апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_3 на вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15 січня 2018 року, на предмет її відповідності вимогам ст.396 КПК України,

встановив:
Вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15 січня 2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим і засуджено за ст.128 КК України до 240 годин громадських робіт. Від відбування призначеного покарання звільнений у зв`язку з повним його відбуттям.

На вказаний вирок суду потерпілий ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Проте апеляційне провадження за вказаною скаргою не може бути відкрито, оскільки апеляційна скарга не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

За змістом п.п.4, 5 ч.2 ст.396 КПК в апеляційній скарзі повинні бути зазначені вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, а також клопотання особи про дослідження доказів.

Проте вказані вимоги КПК потерпілий ОСОБА_3 при поданні апеляційної скарги не виконав.

Так, посилаючись в апеляційній скарзі на безпідставну перекваліфікацію дій обвинуваченого з ч.1 ст.121 КК на ст.128 КК, потерпілий не зазначив, з оцінкою яких саме доказів він не погоджується та в якій саме частині (належності, допустимості чи достовірності).

Крім того, вимагаючи в апеляційній скарзі визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК, тобто за іншою статтею та частиною статті КК, ніж визнав суд, потерпілий фактично просить надати іншу оцінку дослідженим судом першої інстанції доказам, але при цьому в порушення ст.23 КПК не заявляє клопотання про дослідження доказів у провадженні.

Також, відповідно до ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Проте потерпілий ОСОБА_3 , порушуючи в апеляційній скарзі питання про ухвалення щодо обвинуваченого нового вироку, не зазначив яке конкретно покарання необхідно призначити обвинуваченому. А порушуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК, потерпілий не зазначив тривалість іспитового строку, який підлягає встановленню та які обов`язки підлягають покладенню на обвинуваченого відповідно до ст.76 КК.

Невідповідність апеляційної скарги вимогам закону унеможливлює відкриття провадження по ній.
З урахуванням зазначеного, апеляційна скарга потерпілого підлягає залишенню без руху з повідомленням про це апелянта і наданням йому строку для усунення зазначених недоліків шляхом подання нової апеляційної скарги, з наданням її копій в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга, підписаної особою, яка її подає.
Керуючись ст.ст.398, 399 КПК України суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 на вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15 січня 2018 року залишити без руху.

Встановити апелянту п`ятиденний строк, який відраховується з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків.

Копію ухвали невідкладно направити потерпілому ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду
Запорізької області ОСОБА_2