Справа № 1-кп/593/42/2018
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" березня 2018 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

особи, що вчинила суспільно-небезпечне діяння ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника служби у справах дітей ОСОБА_7

представника поліції ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бережани клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 від 26 червня 2017 року стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, учня 8 класу Висоцької ЗОШ 1-І11 ступенів, неодруженого, не працюючого, не судимого, у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке містить ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Бережанського районного суду Тернопільської області після зміни підсудності надійшло клопотання прокурора Монастириського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_9 , як особи, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення ним суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, яке в ході судового розгляду було підтримано прокурором.

Судом встановлено, що 7 травня 2017 року, о 17год., у малолітнього ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення житлового будинку ОСОБА_10 , розташованого у с. Високе Монастириського району, а саме: на викрадення грошей, які знаходились у приміщенні вище вказаного житлового будинку та належали ОСОБА_10 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, бажаючи заволодіти неналежним йому майном та в подальшому використовувати його для власних потреб, тобто переслідуючи корисливі мотиви і мету, ОСОБА_11 зайшов на територію житлового господарства ОСОБА_10 , розташованого у с. Високе Монастириського району, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і він ніким не буде помічений, тобто діючи таємно, через привідчинене вікно проник у середину житлового будинку, звідки таємно викрав гроші в сумі - 2700 гривень. Після чого ОСОБА_9 покинув приміщення житлового будинку ОСОБА_10 та пішов у напрямку свого господарства, отримавши можливість користуватись та розпоряджатись викраденими грошима.

Даною крадіжкою ОСОБА_12 спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 2700 гривень.

Продовжуючи свої протиправні дії, 10 травня 2017 року, о 21 год., у неповнолітнього ОСОБА_9 та іншої особи, щодо якої направлено в суд обвинувальний акт, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення гаражу на території житлового господарства ОСОБА_13 , розташованого у селі Високе Монастириського району, а саме: на викрадення електричного кабелю довжиною 100 (сто) метрів та електричного подовжувача довжиною 12 (дванадцять) метрів, які знаходились у приміщенні вище вказаного гаражу та належали ОСОБА_13 ..

Реалізовуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, бажаючи заволодіти неналежним йому майном та в подальшому використовувати його для власних потреб, тобто переслідуючи корисливі мотиви і мету, він зайшов на територію житлового господарства ОСОБА_13 , розташованого у с. Високе Монастириського району. Після цього ОСОБА_9 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і він ніким не буде помічений, тобто діючи таємно, через незачинені двері проник у середину гаражу, звідки таємно викрав електричний кабель довжиною 100 метрів, який передав іншій особі, щодо якої направлено в суд обвинувальний акт, та електричний подовжувач довжиною 12 метрів. Після чого ОСОБА_9 , тримаючи у руках викрадений ним електричний подовжувач, покинув приміщення гаражу ОСОБА_13 та разом з іншою особою, щодо якої направлено в суд обвинувальний акт, пішли у напрямку сміттєзвалища, отримавши можливість користуватись та розпоряджатись викраденим.

Даною крадіжкою ОСОБА_9 спричинив ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 1669 гривень.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку про необхідність застосування до малолітнього ОСОБА_9 заходів виховного характеру у вигляді застереження та передачі під нагляд матері, просить його клопотання задоволити.

Захисник та представник служби в справах дітей підтримали думку прокурора.

Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_13 у судовому засіданні не заперечували проти застосування до малолітнього ОСОБА_9 заходів виховного характеру.

Представник Служби у справах дітей Монастириської райдержадміністрації Тернопільської області в судовому засіданні вважає, що клопотання слід задоволити та застосувати до малолітнього ОСОБА_9 захід виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 .

В судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю. Пояснив, що він дійсно скоїв всі діяння, які вказані у клопотанні. 6 чи 7 травня 2017 року, близько 17 години, коли він проходив повз господарство потерпілої ОСОБА_10 , помітив, що вікно у її житловому будинку відчинене. Він, скориставшись тим, що потерпіла в той час поралася на городі, а в житловому будинку залишила не зачиненим вікно, тому він через відкрите вікно проник у житловий будинок потерпілої та із бокової кишеньки жіночої сумки, яка стояла в коридорі, викрав 2700грн., які витратив на власні потреби, купивши собі бувший у користуванні мобільний телефон та солодощі.

Він також визнає свою вину у вчиненні крадіжки електричного подовжувача та електричного кабелю із гаража господарства ОСОБА_13 .. Цю крадіжку він вчинив разом із братом ОСОБА_14 , однак брат не знав, що ці речі крадені. Він сказав брату, що знайшов електричний кабель, який можна здати на металобрухт та попросив його зачекати біля огорожі неподалік господарства потерпілої, а сам переліз через сітку та проник у гараж потерпілої ОСОБА_13 звідки викрав електричний кабель та передав його брату, а сам повернувся ще за електричним подовжувачем. Вони разом із братом викрадений електричний кабель винесли на околицю села і спалили, а коли на ньому вигоріло верхнє ізоляційне покриття та залишився металевий дріт, вони його здали на металобрухт. У скоєному він щиро кається, просить вибачення у потерпілих та обіцяє, що на шлях злочину більше не стане.

В судовому засіданні законний представник ОСОБА_5 пояснила, що її малолітній син ОСОБА_9 усвідомив протиправність своїх дій, просив вибачення у потерпілих, тому вона вважає за доцільне, оскільки він не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, застосувати до нього передбачені законодавством заходи виховного характеру та передати сина їй під нагляд, вона має вплив на сина і обіцяє, що він виправиться і на шлях злочину більше не стане.

Факт вчинення ОСОБА_9 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто крадіжки електричного кабеля та подовжувача із господарського приміщення ОСОБА_13 крім його власних пояснень, також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне провопорушення від 16 травня 2017 року з якого видно, що 16 травня 2017 року о 10 год. 30 хв. ОСОБА_13 звернулася до Монастириського ВП ГУНПУ в Тернопільській області із заявою про те, що невідомі особи в період з 10год. 9 травня 2017 року по 11 год. 15 травня 2017 року шляхом вільного доступу проникли в її гаражне приміщення за адресою АДРЕСА_1 , звідки викрали електричний подовжувач (12 м.) та електричний кабель довжиною 100 метрів; у вказаній заяві потерпіла також зазначає, що підозрює у вчиненні цієї крадіжки неповнолітніх Степана та ОСОБА_15 .

- протоколом огляду місця події із долученими до нього фототаблицями від 16 травня 2017 року, згідно якого під час проведення огляду господарства потерпілої ОСОБА_13 було виявлено відсутність у гаражному приміщенні її господарства електричного подовжувача та електричного кабеля довжиною 100 метрів;

- протоколом огляду місця події із долученими до нього фототаблицями від 16 травня 2017 року, згідно якого під час проведення огляду сміттєзвалища, що знаходиться на околиці села Високе Монастириського району, було виявлено згарище із слідами кіптяви чорного кольору, тобто сліди від спаленого неповнолітніми ізоляційного покриття на викраденому ОСОБА_9 з гаражного приміщення ОСОБА_13 електричного кабелю довжиною 100 метрів;

- протоколом огляду повернутого у добровільному порядку потерпілій ОСОБА_13 викраденого у неї електричного подовжувача довжиною 12 метрів;

- постановою від 17 травня 2017 року про визнання речових доказів та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження, згідно якої електричний подовжував довжиною 12 метрів визнано речовим доказом, який під розписку передано на зберігання потерпілій;

Із довідки, виданої ПП ОСОБА_16 , видно, що станом на 10 травня 2017 року вартість електричного подовжувача довжиною 12 метрів становить 169 гривень, а електричного кабеля довжиною 100 метрів- 1500 гривень, що в свою чергу свідчить про те, що своїми протиправними діями ОСОБА_9 заподіяв потерпілій ОСОБА_13 майнову шкоду на суму 1669 гривень.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_13 пояснила, що в травні 2017 року вони з чоловіком вирішили порізати дрова та виявили відсутність у гаражному приміщенні свого господарства, що знаходиться в селі Високе Монастириського району, електричного продовжувача довжиною 12 метрів та електричного кабеля довжиною 100 метрів. Вона зразу подумала, що цю крадіжку міг вчинив її учень ОСОБА_17 , який на її прохання неодноразово приходив до неї допомагати їй по господарству. Вона зателефонувала ОСОБА_18 з вимогою повернути викрадене і він незадовго приніс їй викрадений з її гаража електричний подовжував та просив у неї вибачення, а так як частково викрадене їй повернуте, ОСОБА_18 просив у неї вибачення, а його батьки відшкодували заподіяну ним шкоду, тому вона не заперечує проти застосування до нього заходів виховного характеру.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка неповнолітній ОСОБА_19 підтвердив факт викрадення його братом у господарстві ОСОБА_13 електричного продовжувача довжиною 12 метрів та електричного кабеля довжиною 100 метрів, пояснив, що 10 травня 2017 року його брат ОСОБА_18 розповів йому, що знайшов електричний кабель, який можна здати на металобрухт, а так як він виявився важким, то він його заховав неподалік господарства ОСОБА_13 .. Він на прохання Степана у вечірній час, близько 21-22 години пішли забирати кабель. Він чекав Степана біля сітки господарства ОСОБА_13 , а ОСОБА_18 переліз через сітку і через декілька хвилин подав йому електричний кабель, а сам повернувся та приніс електричний подовжувач. Все це вони занесли та заховали в сарай по місцю свого проживання, а за декілька днів на околиці села біля сміттезвалища спалили цей електричний кабель, а оголений дріт, що залишився здали на металобрухт.

Вина ОСОБА_9 у вчиненні ним крадіжки грошових коштів із житлового будинку потерпілої ОСОБА_10 , крім його власного зізнання, підтверджується також і заявою, поданою 12 травня 2017 року ОСОБА_10 до Монастириського ВП ГУНПУ в Тернопільській області та зареєстрованою в журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Монастириського відділення поліції головного управління національної поліції України в Тернопільській області 12 травня 2017 року за № 559, у якій потерпіла просила прийняти міри до невідомої особи, яка в період з 7 по 8 травня 2017 року проникла через вікно у її житловий будинок та із жіночої сумки, яка знаходилася в коридорі будинку викрала гроші у сумі 2700.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 суду пояснила, що невідома особа 7 травня 2017 року із її сумочки, яка знаходилася в коридорі її житлового будинку, викрала гроші в сумі 2 700гривень. Факт викрадення грошей вона виявила лише в понеділок 8 травня 2017 року, коли її знайома вранці попросила позичити їй 500гривень. Про вчинення крадіжки вона не повідомляла в поліцію та нікому не розповідала про крадіжку. Ввечері її сусід запитав, чи дійсно у неї було вчора викрадено гроші, а на слідуючий день вранці до неї вже прийшли працівники поліції зясувати, чи дійсно факт крадіжки грошей мав місце, бо малолітній ОСОБА_20 зізнався у вчиненні цієї крадіжки.

Проаналізувавши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечні діяння, а саме: таємні викрадення чужого майна (крадіжки), поєднані з проникненням в приміщення, що мали місце 7 та 10 травня 2017 року, підпадають під ознаки діянь, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, і вони вчинені саме ОСОБА_9 у віці тринадцяти років.

Вирішуючи клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_9 , суд прийшов до висновку про необхідність застосування до останнього примусових заходів виховного характеру виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося 16 років, а відносно осіб, які вчинили злочин, передбачений ст. 185 КК України, кримінальна відповідальність наступає з 14-ти річного віку.

Проте, як встановлено судом, на час вчинення суспільно небезпечних діянь ОСОБА_9 не досяг 14-ти річного віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення злочину, що виключає його кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою ст. 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 105 КК України у цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п"ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

Відповідно до змісту п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п.3 ч.2 ст. 105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою.

Строк нагляду, передбаченого п.3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, суди ухвалюють рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом як найкращого забезпечення інтересів дитини.

З огляду на вищезазначене, враховуючи умови життя та виховання малолітнього, те, що він за місцем навчання характеризується посередньо, проживає разом з матір"ю в належних житлово-побутових умовах, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не знаходиться, суд приходить до висновку, що відносно малолітнього ОСОБА_9 доцільно застосувати примусові заходи виховного характеру, передбачені п. 3 ч.2 ст. 105 КК України у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 , яка, на думку суду, має можливість забезпечити сину позитивний виховний вплив та постійний контроль за його поведінкою, строком на один рік, що є достатнім з огляду на характер вчиненого суспільно небезпечного діяння та інші дані, встановлені судом.

Керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст.ст. 500, 501 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 від 26 червня 2017 року відносно особи, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність ОСОБА_9 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, задоволити.

Застосувати до особи, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, учня 8 класу Висоцької ЗОШ 1-І11 ступенів, не працюючого, не судимого, примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі малолітнього під нагляд матері ОСОБА_5 строком на один рік.

Речові докази по кримінальному провадженню: електричний подовжувач довжиною 12 метрів, який відповідно до постанови від 17 травня 2017 року переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_13 - залишити у її розпорядженні.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області протягом тридцяти діб з дня її проголошення через Бережанський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Бережанського районного суду
Тернопільської області ОСОБА_1 .