Справа № 456/4384/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/709/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.ст. 303, 304 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.08.2017 року, про відмову у задоволенні скарги Повханичів на постанову слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 від 25.05.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000454,

за участю:

прокурора Стрийської місцевої прокуратури - ОСОБА_10 ,

скаржника ОСОБА_6 ,

встановила:
Цією ухвалою було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у скасуванні постанови слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 від 25.05.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000454 від 25.03.2015 року.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя суду першої інстанції послався на те, що в процесі здійснення кримінального провадження не встановлено фактичних даних, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення посадовими особами виконавчого комітету Моршинської міської ради, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, а тому проведеним досудовим розслідуванням по кримінальному провадженні не встановлено складу кримінального правопорушення передбаченого ст.367 ч.1 КК України. На підставі наведеного кримінальне провадження закрито через відсутність в діянні посадових осіб виконавчого комітету Моршинської міської ради складу вказаного правопорушення.

Слідчий суддя проаналізувавши постанову слідчого про закриття кримінального провадження зазначив, що слідчим під час проведення слідчих та процесуальних дій, встановлено всі фактичні обставини справи. Надано їм належну правову оцінку та встановлено, що вчинене діяння не є суспільно небезпечним. Слідчим дано аналіз усіх отриманих доказів у даному кримінальному провадженні, в тому числі і з врахуванням рішень судів, якими рішення № 61 Моршинської міської ради «Про надання дозволу на продаж частини трьохкімнатної квартири від імені неповнолітніх ОСОБА_11 та ОСОБА_12 » від 24.03.2004 року визнано незаконними. Також слідчим враховано вимоги чинного законодавства України, а саме ЦК України, СК України про внесення змін до статей кодексів, які стосуються підстав прийняття рішення №61 від 24.03.2004 року. Слідчим допитані всі особи, які були причетні до прийняття даного рішення. Слідчим перевірено, наявність майна у с.Довге, щодо якого ведеться мова в спірному рішенні та підтверджено його наявність і прийняття в експлуатацію, а також враховано інші обставини, які були враховані під час прийняття постанови.

Слідчим Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 від 25.05.2017 року прийнято постанову про закриття кримінального провадження № 0000454 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України через відсутність в діянні кримінального правопорушення (а.с.15-20).
В обґрунтування постанови про закриття кримінального провадження №0000454 слідчий покликається на те, що об`єктивна сторона службової недбалості характеризується діянням, яке полягає у невиконанні або незалежному виконанні службових обов`язків через несумлінне ставлення до них; наслідками у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам фізичних чи юридичних осіб, державним чи громадським інтересам; причинним зв`язком між вчиненим діянням та наслідками. В даному випадку не встановлено об`єктивних даних, які б вказували, що в діях працівників виконавчого комітету Моршинської міської ради наявні ознаки злочину, а саме невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб. Вказані відносини носять цивільно-правовий характер і по даному факту прийняті рішення в порядку цивільного законодавства. Оскільки, рішення № 61 Моршинської міської ради «Про надання дозволу на продаж частини трьохкімнатної квартири від імені неповнолітніх ОСОБА_11 та ОСОБА_12 » від 24.03.2004 року не є документом, в якого виникають у будь-яких громадян право власності на майно та те, що вказаним рішенням будь-кому із осіб не було спричинено істотної шкоди свідчить про те, що в даному випадку відсутній склад злочину передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Окрім цього вказане рішення, безпосередньо не порушує інтересів потерпілих в даному кримінальному провадженні та не є у прямому причинному зв`язку із спричиненням потерпілим майнової шкоди, яка є предметом дослідження у іншому кримінальному провадженні №0000976.

В апеляційній скарзі Повханичі просять скасувати ухвалу слідчого судді суду першої інстанції від 29.08.2017 року та направити матеріали кримінального провадження на додаткове розслідування.
Апелянти вважають ухвалу слідчого судді необґрунтованою, незаконною, винесеною без встановлення дійсних обставин справи, без надання належної оцінки зібраним досудовим розслідуванням доказі та діям слідчого. Висновок суду не відповідає обставинам справи та прийнятий з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Апелянти покликаються, що незважаючи на тривале досудове розслідування вимоги закону по даному провадженню в повній мірі не були виконані, невірно слідчою, прокурором, судом були проведені досудове розслідування та судове слухання було проведено однобічно. Наголошує, що судом неодноразово порушувалось право ОСОБА_6 на захист через ненадання їй можливості користуватись своїми письмовими доказами. Судом також не було належним чином досліджено матеріали кримінального провадження, які б підтвердили, що діти ОСОБА_13 у с.Довге Стрийського району у 2004 році і по сьогоднішній день не володіють майно і житлом не забезпечені.
Апелянти наголошують, що рішення №61 від 24.03.2004 року прийняте службовими особами Моршинської міської ради є офіційним документом, в якій були внесені завідомо неправдиві дані, що стали підставою для використання даного документу ОСОБА_13 під час вчинення договору купівлі-продажу квартири у приватного нотаріуса. На підставі цього рішення діти ОСОБА_13 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 подали 28.04.2009 року позовну заяву в якій дане рішення вказане і вподальшому на підставі позову дітей квартиру по АДРЕСА_1 витребувано у цивільному провадженні про що свідчать рішення судів від першої інстанції до Верховного Суду України.
Свої мотиви апелянти мотивують тим, що під час досудового слідства не було доведено зговору між ОСОБА_13 , приватним нотаріусом та службовими особами Моршинської міської ради, які без проведення перевірок внесли до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, на підставі якого вподальшому приватний нотаріус вчинила правочин, який використала ОСОБА_13 . Покликання слідчої, що рішенням №61 дітям ОСОБА_13 не було спричинено шкоди не відповідає дійсності, оскільки досудовим слідством не було надано по цьому справедливої юридичної оцінки.
Апелянти наголошують, що ОСОБА_13 готувалася до вчинення особливо тяжкого злочину вводячи в оману службових осіб, вступивши з ними в зговір. Судом першої інстанції не встановлено в чиєму розпорядженні знаходилося майно в с.Довге, станом на 2004 року, оскільки будинку, про який йдеться в рішенні, в цьому селі не існувало,бо тільки 03.02.2006 року будинок прийнятий в експлуатацію. А 21.01.2004 року ОСОБА_14 отримала довідку по даному житлу для надання в банк з метою оформлення застави. Таким чином в результаті всіх неправомірних дій по рішенню судів була витребувана квартирав АДРЕСА_1 , у добросовісного набувача ОСОБА_8 . Слідчою не було взято до уваги, що ОСОБА_11 отримав паспорт 25.03.2003 року із вказанням місця прописки в м.Моршин, а не в с. Довге і виписався до м. Харкова з м. Моршин 27.08.2004 року, а майно в с.Довге стало власністю ОСОБА_13 тільки у 2006 році.
Апелянти вважають, що є всі підстави для проведення додаткового розслідування по даному кримінальному провадженні, а тому залишення постанови слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним, безпідставним.
Заслухавши доповідача, думку скаржника ОСОБА_6 , яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задоволити, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки досудове розслідування проведено повно та всебічно і за результатами розслідування винесена вмотивована постанова про закриття кримінального провадження, перевіривши матеріали за скаргою та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування виносить ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Як зазначено в постанові слідчого про закриття кримінального провадження від 25.05.2017 року (а.с. 15-20) підставою для порушення кримінального провадження була заява від ОСОБА_6 подана 25.03.2015 року про те, що 24.03.2004 року ОСОБА_13 подала заяву в Моршинську міську раду на відчуження ? частини квартири від імені неповнолітніх дітей, а міська рада рішенням № 61 від 24.03.2004 року самовільно, перевищивши свої службові повноваження, дала згоду на відчуження ? частини кв. АДРЕСА_2 , що і стало підставою укладення договору купівлі - продажу між Валевськими та ОСОБА_15

25.03.2015 року інформацію про подію на підставі заяви ОСОБА_6 було внесено до Єдиного реєстру досудових рішень за № 0000454 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.

Обґрунтовуючи своє рішення про відмову в скасуванні постанови про закриття кримінального провадження, слідчий суддя зазначив, що слідчим під час проведення слідчих та процесуальних дій, встановлено всі фактичні обставини справи. Надано їм належну правову оцінку та встановлено, що вчинене діяння не є суспільно небезпечним. Слідчим дано аналіз усіх отриманих доказів у даному кримінальному провадженні, в тому числі і з врахуванням рішень судів, якими рішення № 61 Моршинської міської ради «Про надання дозволу на продаж частини трьохкімнатної квартири від імені неповнолітніх ОСОБА_11 та ОСОБА_12 » від 24.03.2004 року визнано незаконними. Також слідчим враховано вимоги чинного законодавства України, а саме ЦК України, СК України про внесення змін до статей кодексів, які стосуються підстав прийняття рішення №61 від 24.03.2004 року. Слідчим допитані всі особи, які були причетні до прийняття даного рішення; перевірено, наявність майна у с.Довге, щодо якого ведеться мова в спірному рішенні та підтверджено його наявність і прийняття в експлуатацію, а також враховано інші обставини, які були зазначені під час прийняття постанови.

На даний час в провадженні Самбірського міськрайонного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.190 ч.4 КК України.

Отже слідчим були здійснені всі можливі дії для з`ясування обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях службових осіб працівників виконавчого комітету Моршинської міської ради ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, які були відображені в постанові.
В суді апеляційного суду встановлено, що по даному кримінальному провадженні виносилися слідчим постанови про закриття кримінального провадження, які скасовувалися судом та прокуратурою із зазначенням певних вимог до вчинення слідчих дій під час досудового розслідування. Всі вказівки зазначені в постановах слідчим були виконані.
Таким чином доводи Повханичів наведені в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді від 13.06.2017 року не підлягає до задоволення, а ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст.303, 304, 392, 404, 422 КПК України колегія суддів,

постановила :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.08.2017 року, про відмову у задоволенні скарги Повханичів на постанову слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 від 25.05.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000454 від 25.03.2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя:
Судді: