479/1039/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2018 року Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ;
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ;
за участю : прокурора ОСОБА_3 ;
законного представника засудженого ОСОБА_4 ; захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кривоозерського районного суду заяву законного представника засудженого ОСОБА_4 про перегляд судового рішення в кримінальній справі за нововиявленими обставинами,
в с т а н о в и в :

Вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 26 липня 2012 року ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.152, ч.1 ст.153, ч.3 ст.186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п"ять років.
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2012 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вирок Врадіївського районного суду Миколаївської області від 26 липня 2012 року відносно ОСОБА_6 без змін.
У касаційному порядку судові рішення не оскаржувалися.
У жовтні місяці 2017 року законний представник засудженого ОСОБА_4 звернулася до Врадіївського районного суду із заявою про перегляд вироку Врадіївського районного суду Миколаївської області від 26 липня 2012 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що він оговорив себе, потерпіла ОСОБА_7 надала суду неправдиві покази та свідок ОСОБА_8 не була допитана ні в ході досудового розслідування, ні під час судового розгляду. За даними заявниці наприкінці 2016 року від вказаного свідка їй стали відомі нові факти. Крім того, згідно поданої заяви, під час досудового розслідування у засудженого був захисник, з яким вона як мати неповнолітнього будь-якої угоди не укладала. За таких обставин законний представник засудженого вважає, що існують підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Просить суд переглянути вирок Врадіївського районного суду Миколаївської області від 26 липня 2012 року відносно ОСОБА_6 ..
До Кривоозерського районного суду Миколаївської області вказана заява надійшла на розгляд згідно ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 06 листопада 2017 року.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухиляється від відбуття покарання, його місце перебування на даний час невідоме, у Врадіївському ВП ГУПН в Миколаївській області знаходиться в провадженні оперативно-розшукова справа "Розшук" відносно засудженого.
В судовому засіданні законний представник засудженого ОСОБА_4 та її захисник заяву підтримали, просили її задовольнити, вказуючи, що на засудженого ОСОБА_6 , потерпілу ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 здійснювався тиск з боку працівників внутрішніх справ. Першочергово засудженому ОСОБА_6 не було належним чином забезпечено захист його інтересів на стадії досудового розгляду, а також під час розгляду кримінальної справи судом не бралися до уваги свідчення ОСОБА_6 , розбіжності в показах свідків, висновки експертиз, які жодним чином не доводять участі засудженого у скоєнні інкримінованих правопорушень.
Потерпіла, її законний представник до суду не з"явились, будучи належним чином повідомлені про розгляд справи.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 вказала, що не пам"ятає пори року, але точно знає, що останній раз бачила ОСОБА_6 біля сільського бару близько 03.00 - 03.30 ночі сплячим на лавці, коли вона його розбудила, він, нібито, будучи п"яним, пішов поза бар, проте куди саме - не бачила, вона ж пішла до себе додому в протилежному напрямку. При цьому не пам"ятає день, рік останньої з ОСОБА_6 зустрічі.
Прокурор у судовому засіданні вказав, що правових підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами не має, так як обставини, на які посилається законний представник засудженого, її захисник, не відносяться до нововиявлених, вони всі були наявні на час розгляду по суті кримінальної справи, були предметом розгляду Врадіївським районним судом Миколаївської області, Апеляційнним судом Миколаївської області.
Суд, заслухавши пояснення законного представника засудженого, її захисника, прокурора, свідка, дослідивши заяву та матеріали кримінальної справи, приходить до наступного.
Відповідно до положень чинної редакції ч.2 ст.459 КПК України регламентовано, що нововиявленими обставинами визнаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Виключними обставинами визнаються:
1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи;
2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобовязань при вирішенні даної справи судом;
3) встановлення вини судді у вчиненні злочину або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.
Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.
Тобто, це обставини, які об"єктивно існували на момент вирішення кримінального провадження, але не були відомі, чи не могли бути відомі на той час суду та органам досудового розслідування.
Однак законний представник засудженого ОСОБА_6 таких обставин не вказала, як і не довела про існування виключних обставин.
Як вбачається з даних законного представника засудженого ОСОБА_6 , її захисника, вони зводяться до переоцінки доказів у кримінальній справі, які досліджувалися судом як першої, так і апеляційної інстанції.
Відповідно до матеріалів кримінальної справи відносно ОСОБА_6 встановлено, що Врадіївським районним судом, колегією суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Миколаївської області, надавалась відповідна оцінка доводам обвинуваченого, його захисників, потерпілої, свідків та іншим матеріалам. Сама по собі незгода з доказами в кримінальній справі не може бути підставою перегляду вироку за нововиявленими обставинами.
Суд критично відноситься до пояснень свідка ОСОБА_15 , оскільки вони не мають ніякої доказової бази по справі, так як даний свідок не була очевидцем жодних подій.
Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, у справах «Шабельник проти України», «Півень проти України», «Тригубенко проти України», «Науменко проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, також вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. Правова певність передбачає дотримання принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип полягає у тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обовязкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повноваження судів вищої ланки переглядати рішення повинні використовуватись для виправлення судових рішень, помилок у здійсненні правосуддя, а не заміни рішень. за положеннями ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є, зокрема - обов"язковість рішень суду. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував: принцип остаточності судового рішення означає, що жодна сторона не має права ставити питання про перегляд судового рішення, яке набрало чинності, лише заради повторного судового розгляду й ухвалення нового рішення у справі.
За змістом ст.4 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, судове рішення, що набрало законної сили, може бути переглянуте в межах кримінальної процедури відповідної держави за наявності нових або ново виявлених фактів, які могли вплинути на результати розгляду справи.
Враховуючи, що заява законного представника засудженого ОСОБА_6 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами містить доводи стосовно незгоди з доказами, на яких ґрунтується вирок Врадіївського районного суду Миколаївської області від 26 липня 2012 року і не містить обставин, які могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, суд не вбачає підстав для її задоволення.
Керуючись ст.ст. 459-467 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :
Заяву законного представника засудженого ОСОБА_4 про перегляд судового рішення в кримінальній справі за нововиявленими обставинами - залишити без задоволення.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Кривоозерський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня отримання копії судового рішення.

СУДДЯ: