УКРАЇНА
Справа №370/3206/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" вересня 2017 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурором ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисником ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

В с т а н о в и в :

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Під час судового розгляду органом досудового розслідування уточнювалось обвинувачення, згідно якому ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 12.12.2008 року, у вечірній час, в АДРЕСА_1 , в домоволодінні ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності, не маючи ліцензії на проведення землевпорядних робіт, шляхом обману, повідомила ОСОБА_8 про те, що вона має можливість виготовити правовстановлюючі документи на земельні ділянки останнього, що розташовані в селі Чорногородка, Макарівського району Київської області, та на земельну ділянку його дружини ОСОБА_9 , що розташована в селі Мостище, Макарівського району Київської області. В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на отримання грошової винагороди за роботу, яку вона не мала наміру і можливості виконувати, шляхом зловживання довірою ОСОБА_8 , отримала від останнього належні йому кошти в сумі 3000.00 доларів США, що в перерахунку згідно курсу Національного Банку України станом на 12.12.2008 року становить 22460.00 гривень, якими ОСОБА_7 розпорядилась на власний розсуд.

Крім того, 15.03.2011 року, у вечірній час, в АДРЕСА_1 , в домоволодінні ОСОБА_8 , в присутності дружини останнього, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_8 про те, що вона має намір придбати земельну ділянку площею 0,1785 га, яка розташована в АДРЕСА_2 , у ОСОБА_10 жительки села Лишня Макарівського району Київської області. Під час розмови з ОСОБА_8 , з метою переконання у дійсності своїх намірів щодо купівлі земельної ділянки, ОСОБА_7 передала останньому оригінал державного акту на земельну ділянку ОСОБА_10 , який в свою чергу отримала від останньої для його копіювання з наступним поверненням. В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошима, нібито для купівлі вказаної земельної ділянки з наступним перепродажем, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою ОСОБА_8 ,

отримала від останнього належні йому кошти 3000.00 доларів США, що в перерахунку згідно курсу Національного Банку України станом на 15.03.2011 року становить 23805.00 гривень, якими ОСОБА_7 розпорядилась на власний розсуд.

Крім того, 29.07.2012 року, близько 19 годині в АДРЕСА_1 , в домоволодінні ОСОБА_8 , ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_8 про те, що для оформлення угоди купівлі-продажу земельної ділянки ОСОБА_10 необхідно 250.00 доларів США. В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошима, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою ОСОБА_8 , ОСОБА_7 отримала від останнього належні йому кошти в сумі 250.00 доларів США, що в перерахунку згідно курсу Національного Банку України станом на 29.07.2012 року становить 1998.00 гривень, якими ОСОБА_7 розпорядилась на власний розсуд.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Обвинувачена ОСОБА_7 винною себе не визнала, пояснила, що с потерпілим ОСОБА_8 знайома з 2007 року, познайомив їх ОСОБА_11 . Весною 2009 року їй подзвонив ОСОБА_8 і повідомив, що в нього є земельні ділянки, придбані ним на підставі договір купівлі-продажу, а йому треба оформити державні акти. ОСОБА_12 і ОСОБА_8 були знайомі, у останнього був номер телефону ОСОБА_12 . Також ОСОБА_8 знав, що вона, ОСОБА_13 співпрацює з ОСОБА_12 . Документи ОСОБА_8 їй передав, але вона ніколи не була у нього дома в с.Чорногородці. Точних дат вона не пам`ятає. У неї, ОСОБА_13 було агентство нерухомості з 2006 року, але не було ліцензії, про те, що не було ліцензії ОСОБА_14 знав, бо у смт Макарові було лише дві організації, які мають на це право. ОСОБА_15 запропонував земельну ділянку в с.Осиково. ОСОБА_16 та ОСОБА_17 хотіли продати земельні ділянки, бо їм потрібні були гроші. У ОСОБА_16 не було ксерокопії державного акту, а в с.Осиково ніде не можна було зробити ксерокопії, тому вона взяла державний акт, щоб зробити його ксерокопію. З ОСОБА_18 спілкувалась, проблем не було. ОСОБА_14 скуповував земельні ділянки, і вона запропонувала йому земельну ділянку ОСОБА_19 . У ОСОБА_8 раніше було проблеми з оформленням земельних ділянок і він хотів перевірити цю землю. А оскільки у неї не було копії державного акту на ім`я ОСОБА_17 , тому віддала йому оригінал. Мала намір взяти в оренду приміщення належне ОСОБА_16 , але це приміщення знаходиться не на тій земельній ділянці, державний акт на яку знаходився у ОСОБА_20 . Грошей у ОСОБА_8 не брала. Передавала ОСОБА_21 копії паспортів, ідентифікаційних кодів, договорів купівлі-продажу на земельні ділянки в с.Чорногородка та с.Мостище, але виготовлення державних актів вона з ОСОБА_18 не обговорювала. Гроші від ОСОБА_8 для купівлі земельної ділянки ОСОБА_17 не брала. 3000.00 доларів 12.12.2008 від ОСОБА_8 не брала та 250.00 доларів не брала, адже не знала, чи буде ОСОБА_14 купувати цю земельну ділянку. ОСОБА_17 мала намір продати свою земельну ділянку за 10000.00 доларів. Гроші на лікування брата чоловіка від ОСОБА_8 не брала. Розписок ніяких не писала, бо не брала ніяких грошей. Під час досудового розслідування ніяких документів не читала.

Потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що з ОСОБА_13 знайом з 2008 року, познайомив їх ОСОБА_11 . 12.12.2008 року він забув телефон дома і поїхав на роботу. Дружина відповіла на телефонний дзвінок з його телефону, на який дзвонила ОСОБА_13 і запропонувала оформити державні акти на їх земельні ділянки. Ввечері того ж дня ОСОБА_13 приїхала до їх додому в с.Черногородка, і ще раз запропонувала оформити державні акти на належні їм земельні ділянки, так як на той час це було дешево. Він порадився з дружиною і погодився на пропозицію ОСОБА_13 і передав їй в кухні свого будинку 3000.00 доларів купюрами по 100.00 доларів. ОСОБА_13 взяла гроші, поклала їх в кишеню. Взяла документи і сказала, що все буде готово через три місяці, а якщо треба раніше, то буде дорожче. ОСОБА_13 не казала йому до якої організації вона звернулася, а він і не цікавився. Потім ОСОБА_13 почала ухилятися від зустрічей з ним. 15.03.2011 року ОСОБА_13 приїхала до нього з державним актом на ім`я ОСОБА_22 . Він передав ОСОБА_13 3000.00 доларів в обмін на державний акт на ім`я ОСОБА_22 . Їх спільний знайомий ОСОБА_15 поїхав до ОСОБА_17 і спитав, чи знає вона про те, що її державний акт перебуває в заставі. ОСОБА_17 на це сказала, що довіряє ОСОБА_13 і остання взяла цей державний акт, щоб поставити на земельній ділянці ларьок. 22.03.2012 року на його день народження на перехресті в с.Яблунівка він з ОСОБА_13 усно домовився про те, що вона 6000.00 доларів буде віддавати йому частинами по 500.00 доларів щомісяця. 29.07.2012 року приблизьмо о 19.00 годині ОСОБА_13 приїхала до нього додому і сказала, що продається земельна ділянка ОСОБА_17 , але їй треба 250.00 доларів на нотаріальні дії., і він віддав їй гроші добровільно. У 2010 році чоловік ОСОБА_13 взяв 400.00 доларів на лікування свого брата. За ці кошти чоловік ОСОБА_13 хотів розрахуватися м`ясом.

Далі потерпілий ОСОБА_14 пояснив, що коли почав розшукувати свої державні акти, то знайшов їх у ОСОБА_23 . Крім того, пропонував ОСОБА_13 віддавати йому гроші по 300.00 доларів, потім по 100.00 доларів, але ОСОБА_13 не віддавала гроші.

Також потерпілий ОСОБА_14 пояснив, що під час досудового розслідування називав точні дати подій. Знайомий з процедурою оформлення земельних ділянок, а для видачі державного акту повинен звернутись власник земельної ділянки, або уповноважена ним особа. З ОСОБА_21 був знайомий, та знав, чим займається її фірма, також заплатив 15000.00 гривень ОСОБА_24 приводу неправомірних дій ОСОБА_13 в 2008 році звертався спочатку до дільничного, а в 2009 році звертався із заявою до міліції, також приїздив додому до обвинуваченої, де розмовляв з її чоловіком з приводу повернення грошових коштів.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що в 2007 році ОСОБА_11 познайомив її з ОСОБА_25 . У 2008 році зимою на телефон її чоловіка подзвонила ОСОБА_13 , трубку підняла вона, свідок. ОСОБА_13 запропонувала оформити державні акти на їх землі за три місяці за 3000.00 доларів. Її чоловік передав гроші ОСОБА_13 в її, свідка присутності. Через рік ОСОБА_13 пропала, чоловік почав її шукати. У 2010 році ОСОБА_13 сама подзвонила і повідомила, що брат її чоловіка попав у лікарню. Потім приїхав чоловік ОСОБА_13 і взяв 400.00 доларів. У 2011 році ОСОБА_13 повідомила, що у неї є дешева земля і зникла. У 2012 році ОСОБА_13 приїхала до них додому з державним актом і сказала, що їй потрібні 250.00 доларів для оформлення правочину у нотаріуса і вони дали їй ці кошти.

Також свідок ОСОБА_9 пояснила, що 12.12.2008 року її чоловік передав ОСОБА_13 3000.00 доларів в кухні їхнього будинку в с.Чорногородка з метою оформлення державних актів на земельні ділянки в с.Мостище площею 0,50 га на її, свідка прізвище, і на ділянки чоловіка два акти. ОСОБА_13 постійно спілкувалася з її чоловіком ОСОБА_18 15.03.2011 року в кухні їхнього будинку відбулася передача коштів в сумі 3000.00 доларів. ОСОБА_13 була в їх домі чотири рази, а саме: в 2007 році, 2008 році, 2011 році, 2012 році. В 2011 році ОСОБА_13 пропонувала купити земельну ділянку, але яку вона, свідок не знає. ОСОБА_13 повинна була на купівлі-продажі земельних ділянок заробити і повернути їм 6400.00 доларів. розписки не брали в неї, бо довіряли.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що з листопада 2008 року є директором землевпорядної організації ТОВ «ТЕРРА-М», яка станом на 2008 рік займалась виготовленням державних актів на земельні ділянки. З ОСОБА_14 познайомилась в 2009 році, бо останній вважав, що вона робила державні акти на нього земельні ділянки, але контактів у них не було. Було три державних актів, які вона виготовила. ОСОБА_13 передала їй на руки документи, але які саме, не пам`ятає. ОСОБА_13 сказала, що кошти за роботу будуть надані нею пізніше, а саме це повинні бути 1500.00 гривень. Вона, свідок зверталась до ОСОБА_13 з приводу коштів, але остання не віддала їх. ОСОБА_14 розповідав їй, свідку про те, що він передавав гроші ОСОБА_13 і остання повинна була оплатити її, свідка послуги. Потім вона, свідок уклала з ОСОБА_18 договір про надання послуг і він з нею розрахувався. Державні акти ОСОБА_14 отримав в ДЗК. Фірма «ТЕРРА-М» має ліцензію. Вона не завжди перевіряла повноваження осіб, які передавали їй документи на оформлення державних актів. Договір на надання послуг з ОСОБА_13 вона не укладала, але раніше виготовляла на прохання ОСОБА_13 державні акти.

Свідок ОСОБА_26 пояснила, що була знайома з брокером ОСОБА_13 , яка продавала землю її, свідка матері ОСОБА_17 площею 0,25 га в с.Осиково. У ОСОБА_17 було два державних акта: одну землю вони продали, а другу також хотіли продати. ОСОБА_13 взяла державний на другу земельну ділянку, щоб зробити з нього копію. Пізніше дізналась, що ОСОБА_13 віддала комусь державний акт на ім`я ОСОБА_22 . Оскільки треба було оформляти спадщину її, свідка син ОСОБА_27 почав витребовувати у ОСОБА_13 державний акт. ОСОБА_13 приїхавши до них почала розповідати, що десь діла їхній державний акт. Вона, свідок не знала про передачу державного акту, та дозволів на таку передачу не давала. Свідок ОСОБА_26 пояснила, що раніше бачила прокурора та представника потерпілого, коли вони приїздили до неї перед судовим засіданням.

В судовому засіданні потерпілим ОСОБА_8 подані: три державні акти серії ЯЕ №971601, серії ЯЕ №971600, серії ЯИ №9560888, з яких вбачається наступне.

З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №971602 вбачається, що Державний акт на право власності на земельну ділянку видано ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.02.2009 року №396 і він є власником земельної ділянки площею 0,1005 га, яка розташована: АДРЕСА_1 . Цільове призначення (використання) земельної ділянки ведення особистого селянського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №58. Державний акт виданий 25.11.2009 року (т.3 а.с.35).

З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №971601 вбачається, що Державний акт на право власності на земельну ділянку видано ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.02.2009 року №393 і він є власником земельної ділянки площею 0,2500 га, яка розташована: АДРЕСА_1 . Цільове призначення (використання) земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №59. Державний акт виданий 25.11.2009 року (т.3 а.с.36).

З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №971600 вбачається, що Державний акт на право власності на земельну ділянку видано ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.12.2008 року №7005 і вона є власником земельної ділянки площею 0,5000 га, яка розташована: с.Мостище, Макарівського району Київської області. Цільове призначення (використання) земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №57. Державний акт виданий 25.11.2009 року (т.3 а.с.37).

З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №9560888 вбачається, що Державний акт на право власності на земельну ділянку видано ОСОБА_10 на підставі рішення Лишнянської сільської ради від 16.02.2000 року №25 13 сесії 23 кликання. Заява власника №3739 від 04.12.2009 року, і вона є власником земельної ділянки площею 0,1785 га, яка розташована: с.Осиково вул.Київська. Цільове призначення (використання) земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №38. Державний акт виданий 19.05.2010 року (т.3 а.с.38).

Стороною обвинувачення в якості доказів подані копії цих же державних актів серії ЯЕ №971601, серії ЯЕ №971600, серії ЯИ №9560888, не завірені належним чином та без підтвердження про те, чи є ці документи речовими доказами по кримінальному провадженню (т.3 а.с.19-22).

Крім того, з наданого стороною обвинувачення договору №41 про надання інформаційних (консультаційних) послуг від 25.05.2009 року, укладеного між ТОВ «ТЕРРА-М», місце знаходження якого: м.Київ, вул..Курортна, 11, в особі директора ОСОБА_12 , що діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи №478468 від 27.10.2008 року (виконавець), з однієї сторони та ОСОБА_8 (замовник), з іншої сторони, уклали цей договір про те, що замовник в порядку та на умовах, визначених цим договором, надає завдання, а виконавець зобов`язується відповідно до завдання замовника надавати йому за плату інформаційні (консультаційні) послуги щодо правового регулювання суспільних відносин у сфері земельного права стосовно підстав виникнення права власності (користування) земельною ділянкою, в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до пункту 2 договору під назвою «Зміст інформації (консультації): виконавець інформує (консультує) замовника з наступних питань:

- підстави набуття права власності та користування земельною ділянкою;

- порядок отримання документів, що посвідчують право власності (користування) земельною ділянкою та розпорядження по адміністрації;

- порядок зміни цільового призначення, відчуження земельних ділянок;

- присвоєння кадастрового номеру на земельну ділянку;

- геодезичні роботи.

З додатку до цього договору від 25.05.2009 року, а саме з протоколу угоди на договірну ціну про надання інформаційних (консультативних) послуг вбачається, що представник виконавця ТОВ «ТЕРРА-М» в особі директора ОСОБА_12 з одного боку, і заявник ОСОБА_8 з другого боку, посвідчили, що сторонами досягнуто угоди договірної ціни на надання інформаційних (консультаційних) послуг в сумі 15000.00 гривень (т.3 а.с.14, 15, 23-25).

З наданого стороною обвинувачення Витягу з кримінального провадження №0000174 вбачається, що заява потерпілого ОСОБА_8 надійшла 10.12.2012 року. Дата внесення до ЄРДР: 10.12.2012 року. правова кваліфікація (КК України 2001) не визначена. Фабула: приблизно в кінці 2009 року, точної дати не встановлено, громадянин ОСОБА_8 позичив кошти в сумі 3000 доларів США громадянці ОСОБА_7 , жительниці АДРЕСА_3 до цього часу гроші йому не повернула (т.3 а.с.16).

В заяві ОСОБА_8 , яка 10.12.2012 року за №328 зареєстрована в журналі обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Макарівського РВ ГУМВС України в Київській області, крім іншого вказав, що приблизно в кінці 2009 року до нього звернулась ОСОБА_7 з пропозицією придбати земельну ділянку за привабливою ціною з метою швидко перепродати, і що на цю земельну ділянку у неї, як у брокера вже є клієнт, який швидко придбає цю ділянку. На пропозицію він погодився та передав ОСОБА_7 3000 доларів США (т.3 а.с.17).

В первинному обвинувальному акті, тобто до його зміни, прокурором зазначалось про те, що ним встановлені наступні фактичні обставини вчинення відносно потерпілого ОСОБА_8 злочинів: - восени 2008 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено; - на початку 2011 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено; - в 2012 році, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено.

У зміненому обвинувальному акті зазначені дати вчинення відносно потерпілого злочинів: 12.12.2008 року, у вечірній час; 15.03.2011 року, у вечірній час; 29.07.2012 року, близько 19 години.

Оцінюючі здобуті докази в їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, разом з тим суд вбачає суперечливість доказів, а саме.

ОСОБА_13 обвинувачується в том, що 12.12.2008 року шляхом обману повідомила потерпілого про те, що вона має можливість виготовити правовстановлюючі документи на належні йому дві земельні ділянки, що розташовані в с.Чорногородка та на земельну ділянку його дружини ОСОБА_9 , які розташовані в с.Мостище.

В судовому засідання достовірно встановлено з огляду Державного акту серії ЯЕ №971602, виданого на ім`я ОСОБА_8 вбачається, що цей Державний акт виданий на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, який мав місце 05.02.2009 року №396.

З Державного акту серії ЯЕ №971601, виданого на ім`я ОСОБА_8 вбачається, що цей Державний акт виданий на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, який мав місце 05.02.2009 року №393.

Таким чином, має місце суперечливість доказів, а саме: станом на 12.12.2008 року потерпілий ОСОБА_8 не був власником земельних ділянок, які розташовані в с.Чорногородка.

З Державного акту серії ЯЕ №971600, виданого на ім`я ОСОБА_9 вбачається, що цей Державний акт виданий на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, який мав місце 12.12.2008 року №7005.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_14 , свідок ОСОБА_9 пояснювали про те, що 12.12.2008 року обвинувачена протягом дня дзвонила на телефон потерпілого і пропонувала оформити державні акти на земельні ділянки. Але ні потерпілий, ні свідок не зазначали про те, що 12.12.2008 року свідок ОСОБА_9 в цей день набула права власності на земельну ділянку в с.Мостище шляхом укладення договору купівлі-продажу, а навпаки свідок ОСОБА_9 стверджувала, що на протязі дня знаходилась вдома.

Частиною 2 ст.190 КК України передбачена кримінальна відповідальність за шахрайство, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою вчинене в тому числі повторно.

Способами заволодіння чужим майном чи набуття права на чуже майно є: - обман; - зловживання довірою.

Обман як спосіб шахрайства це повідомлення неправдивих відомостей або замовчування відомостей, які мають бути повідомлені, з метою заволодіння чужим майном або для придбання права на майно. Обман може бути вчинено як шляхом активної поведінки винного (вчинення будь-яких дій, в тому числі конклюдентних, щодо повідомлення потерпілому неправдивої інформації або приховування певної інформації), так і шляхом пасивної поведінки винного (неповідомлення потерпілому тієї інформації, яка мала бути йому повідомлена).

Зловживання довірою у ст.190 КК слід розуміти недобросовісне використання винним відносин довіри, які склалися між винним і потерпілим, за для передачі потерпілому неправдивої інформації (початкова мета), введення його в оману (проміжна мета обману) та заволодіння чужим майном чи правом на нього (кінцева мета).

В обвинувальному акті по епізодам від 15.03.2011 року, 29.07.2012 року не зазначено про те, які саме дії були здійснені обвинуваченою за для отримання належних потерпілому грошових коштів, а саме: яку неправдиву інформацію надала потерпілому (початкова мета), якими діями ввела його в оману (проміжна мета обману). В обвинувальному акті за цими епізодами зазначено лише про те, що обвинувачена шляхом зловживання довірою потерпілого, отримала від нього належні йому грошові кошти.

Крім того, в судовому засіданні потерпілий пояснював про те, що з приводу неправомірних дій ОСОБА_13 в 2008 році звертався спочатку до дільничного, а в 2009 році звертався із заявою до міліції; приїздив додому до обвинуваченої, де розмовляв з її чоловіком з приводу повернення грошових коштів.

Суд не може не звернути уваги на кваліфікацію епізоду від 12.12.2008 року за ч.2 ст.190 КК України за ознакою повторності та заволодіння чужим майном шляхом обману.

Згідно пункту 8 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України №139 від 06.04.2016 року, відомості про декілька вчинених кримінальних правопорушень, зазначених в одній заяві, повідомленні або виявлених безпосередньо прокурором, слідчим чи працівником іншого підрозділу, незалежно від часу їх учинення, наявності осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, вносяться до Реєстру за кожним правопорушенням окремо.

В зв`язку з чим суд звертає увагу на те, що в первинному обвинувальному акті прокурором зазначалось про те, що ним встановлено вчинення злочинів відносно потерпілого: - восени 2008 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено; - на початку 2011 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено; - в 2012 році, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено. Але виявлені безпосередньо прокурором незалежно від часу вчинення злочинів, відомості про них не внесені до Реєстру за кожним правопорушенням окремо.

Суд не погоджується з позицією сторони обвинувачення щодо до того, що вина обвинуваченої підтверджується тим, що під час надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 25.04.2014 року обвинувачена визнала вину.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_13 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України стороною обвинувачення не доведена.

В цивільному позові потерпілий ОСОБА_8 просить стягнути з обвинуваченої борг, як зазначено в позові, з посиланням на ч.1 ст.1049 ЦК України, та з зазначенням того, що остання отримала від нього 12.12.2008 року 3000.00 доларів США; 27.01.2010 року позичила у нього 400.00 доларів США; 15.03.2010 року позичила 3000.00 доларів США; 29.01.2011 року позичила 250.00 доларів США. Моральна шкода складає 6090.00 гривень; матеріальна шкода 311642.50 гривні.
Потерпілий просить стягнути з відповідача: 6650.00 доларів США; моральну шкоду 6090.00 гривень; матеріальну шкоду в сумі 311642.50 гривень шляхом перерахування на рахунок в Ощадбанку.
У звіті про оцінку вартості матеріальних збитків, а саме: у висновку про вартість майнових прав вказано, що вартість матеріальних збитків завданих ОСОБА_8 з урахуванням витрат на правовий захист становить 311642.50 гривні. Звіт наданий у вигляді копії з зазначенням про те, що копія відповідає оригіналу, і в якому відсутній підпис оцінювача ОСОБА_28 , президента ОСОБА_29 та печатка установи (т.2 а.с.98-106).

У висновку соціально-психологічного дослідження №27-01-15 від 27.01.2015 року зазначено, що ОСОБА_8 завдана моральна шкода в розмірі 6090 гривень (т.2 а.с.121-123).

Цивільний позов підлягає залишенню без розгляду.

Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Керуючись вимогами ст.368 ЦПК України ,суд

З а с у д и в:

ОСОБА_7 визнати не винною у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
Закрити кримінальне провадження №0000174, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10.12.2012 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
Цивільний позов ОСОБА_8 залишити без розгляду.

Скасувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя