печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторони кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
20.11.2017 року в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 , про накладення арешту на срібний ланцюжок.
Обґрунтовуючи внесене клопотання сторона кримінального провадження вказує, що військовою прокуратурою Київського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0221 від 19.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
З матеріалів вказаного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем строкової служби військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, 18.11.2017, приблизно о 23.40 годин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння знаходячись неподалік станції метрополітену «Святошино», що за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 100, з метою відкритого викрадення чужого майна, домовився із своїм співслужбовцем строкової служби ОСОБА_5 , тим самим вступили між собою в попередню злочинну змову.
В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадене майна, ОСОБА_4 , спільно із ОСОБА_5 , помітивши раніше невідомого їм неповнолітнього громадянина ОСОБА_6 , який в цей час проходив біля вказаного вище місця вирішили відкрито викрасти його майно.
З метою доведення свого злочинного умислу до кінця ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 підійшли до нічого не підозрюючого про їх дійсні наміри ОСОБА_7 , та погрожуючи застосуванням до останнього фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, стали вимагати передати їм грошові кошти та цінні речі. Сприймаючи погрози ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , як реальність ОСОБА_7 передав останнім срібний ланцюжок, вартістю 400 гривень.
Відкрито викравши майно ОСОБА_7 , військовослужбовці ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втекли, однак згодом були затримані працівниками поліції.
Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились в відкритому викраденні чужого майна, поєднаними із погрозою застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.
19.11.2017 слідчим військової прокуратури Київського гарнізону повідомлено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 186 КК України.
Враховуючи, що срібний ланцюжок ОСОБА_7 є предметом вчинення кримінального правопорушення, а ОСОБА_4 і ОСОБА_5 набули указаний предмет протиправним шляхом, з метою забезпечення збереження речових доказів, та з метою виконання завдань кримінального провадження, забезпечення повного та всебічного установлення обставин кримінального правопорушення виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно.
Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши в нарадчій кімнаті матеріали, надані органом досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
Постановою прокурора у даному кримінальному провадженні від 19.11.2017 року срібний ланцюжок визнаний речовим доказом.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З метою збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки вказаний срібний ланцюжок відповідає критеріям визначеним в ст. 98 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним клопотання задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на срібний ланцюжок.
Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1