Провадження № 1-р/645/3/18
УХ В А Л А
іменем України

30 березня 2018 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_3 ,

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву Начальника Державної установи «Харківська установа виконання покарань (№ 27)» ОСОБА_6 , заяву засудженого ОСОБА_4 про роз`яснення вироку суду від 02.03.2018 року по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженого за ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:
В провадженні Фрунзенського районного суду м.Харкова перебувало кримінальне провадження №0000572 від 01.03.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, вирок по якому ухвалено 02.03.2018 року.

До Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшла заява Начальника Державної установи «Харківська установа виконання покарань (№ 27)» ОСОБА_6 про роз`яснення вироку суду від 02.03.2018 року, в якій останній просить роз`яснити резолютивну частину вирок щодо відсутності зарахування строку тримання в місцях попереднього ув*язнення за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 24.05.2016 р. до строку відбування покарання, згідно ст. 72 ч. 5 КК України.

Крім того, 13.03.2018 р. до суду надійшла заява ОСОБА_4 про роз*яснення вироку, згідно якої засуджений вказав, що він просить роз*яснити вирок, а саме, що він знаходився в умовах СІЗО з 25.09.2015 року до 24.05.2016 р., після чого він отримав строк 4 роки шляхом поглинання Фрунзенським районним судом м. Харкова на підставі ст. 70 ч. 1 КК України. В зв`язку з чим просив вказати йому строк початку відбуття покарання.

Представник ДУ «ХУВП (№ 27) до суду не з*явився, про день та час розгляду заяви повідомлявся своєчасно та належним чином, телефонограмою просили розглядати заяву за їх відсутності

В судовому засіданні прокурор проти задоволення заяви заперечувала та вказала, що зазначені роз`яснення можуть змінити зміст вироку.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 підтримала заяви та просила їх задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 підтримав заяву ДУ «ХУВП (№ 27) та свою заяву, просив їх задовольнити.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, про дату та час судового засідання були сповіщені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 380 КПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз*яснення рішення.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого та захисника обвинуваченого, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 березня 2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання:

-За ч. 2 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі,

-За ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі,

-За ч. 3 ст. 185 КК України у виді три роки шість місяців позбавлення волі,

-За ч. 2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_4 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України зарахувати покарання, відбуте повністю за попереднім вироком Приморського районного суду м. Одеси від 24.05.2016 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і визначити остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів у виді чотирьох років позбавлення волі. У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_4 зараховано час перебування в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження з 31.10.2016 року по 20.06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 21.06.2017 року до дня постановлення вироку 02.03.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня постановлення вироку, тобто 02.03.2018 року.
Судом вивчався вирок Приморського районного суду м. Одеси від 24.05.2016 року, яким ОСОБА_4 визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання з урахуванням вимоги cт. 69 КК України, у вигляді 3 років позбавлення волі. Строк покарання ОСОБА_4 по даному вироку Приморського районного суду м. Одеси від 24.05.2016 року рахується з 25.09.2015 року. На підставі ч.5 cт. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк тримання ОСОБА_4 під вартою, а саме строк попереднього ув`язнення з 25.09.2015 року до 24.05.2016 року у вигляді 486 днів позбавлення волі у строк відбуття покарання по зазначеному вироку Приморського районного суду м. Одеси.
Згідно ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

За змістом наведеної норми закону роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення у більш ясній та зрозумілій формі. У ході роз`яснення суд повинен тлумачити юридичні терміни, а не загальновживані слова.

Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Заявою про роз`яснення судового рішення суд не може змінювати змісту постановленого ним рішення, сама суть роз`яснення рішення суду полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на питання щодо його правомірності чи законності, він лише повинен пояснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, або є незрозумілими для зацікавлених осіб, що позбавляє їх можливості його реалізації.

У ході роз`яснення рішення суд повинен тлумачити юридичні терміни, а не загальновживані слова.

Роз`яснюючи вирок, ухвалу, суд не вправі змінювати зміст вироку, ухвали, тобто не має права змінювати зміст відомостей, викладених у вироку або ухвалі. Вимоги, які пред`являє кримінальний процесуальний закон до змісту ухвали або вироку, містяться у ст.ст. 372 і 374 КПК України.

Таким чином, необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю або суперечливістю, викладених у ньому висновків, тобто коли зміст рішення є незрозумілим.

Як вбачається з тексту вказаного вироку від 02.03.2018 року, він викладений загальновживаними словами, складений у відповідності до вимог КПК України з посиланням на норми діючого кримінального процесуального закону, викладений чіткими зрозумілими реченнями і не містить у собі труднощів для розуміння його точного змісту.

Частиною першою ст. 539 КПК України передбачено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Слід звернути увагу на те, що сама суть роз`яснення полягає в тому, що суд повинен пояснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, або є незрозумілими для сторін, що позбавляє його можливості реалізації або оскарження.
Питання які зазначені в заяві начальника Начальника Державної установи «Харківська установа виконання покарань (№ 27)» ОСОБА_6 та засудженого виходять за межі повноважень суду, передбачених ст.380 КПК України.

Окрім, того нормами ст. 380 КПК України передбачено роз`яснення самого судового рішення, а не порядку його виконання.

Наведені заявниками доводи у заявах не стосуються передбачених законом підстав роз`яснення судового рішення та відносяться до нових обставин, які призведуть до зміни вироку, а тому є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, що вирок суду є зрозумілим, суд вважає за необхідне в задоволенні заяв Начальника Державної установи «Харківська установа виконання покарань (№ 27)» ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про роз`яснення вироку суду від 02.03.2018 року відмовити.

Керуючись ст. 380 КПК України, суд, -

постановив:
У задоволенні заяви Начальника Державної установи «Харківська установа виконання покарань (№ 27)» ОСОБА_6 щодо роз`яснення вироку суду відмовити в повному обсязі.

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 щодо роз`яснення вироку суду відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -