АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/581/17 Доповідач: ОСОБА_1
Справа № 640/4496/17-к Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст.173 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 діючого в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 23.03.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 ,-

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 слідчий суддя зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України та, встановивши наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 23.03.2017 року змінити та обрати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не в повному обсязі дослідив підстави для застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не врахував дані про особу підозрюваного. ОСОБА_7 є військовозобов`язаним, має постійне джерело доходу, перебуває у фактичного шлюбних відносинах та має малолітню дитину, раніше не судимий. Вважає, що прокурор не довів, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою зможе відвернути ризики передбачені ст. 177 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.
21.03.2017 року в порядку ст. 208 КПК було затримано ОСОБА_7 та 22.03.2017 року було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Відповідно до повідомленої підозри ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 21.03.2017 приблизно о 19:40 годині він перебуваючи біля будинку №5, розташованого по вул. О. Гончара в м. Харкові, маючи злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, застосовуючи при цьому насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, намагався шляхом ривку відкрито викрасти сумку ОСОБА_8 , яка знаходилася на плечі останньої, однак не виконав усіх дій, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки не зміг вирвати сумку з рук потерпілої. Під час спроби зникнути з місця події був затриманий прохожими громадянами.
Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Судова колегія погоджується з висновком слідчого судді стосовно того, що загальною складовою підстави застосувань будь-якого запобіжного заходу у розумінні вимог ч.2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення слід розуміти як наявність « розумної підозри», тобто добросовісного, основаного на сукупності наявних на даний момент доказів припущення про вчинення цією особою кримінального правопорушення. Ступінь доведеності підозри, обвинувачення на цьому етапі провадження не є обставиною, що впливає на обрання запобіжного заходу, оскільки встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завдання подальшого провадження, сприяти якому і є запобіжний захід, що обирається.
Наявність встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеною. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, дані про його особу, в тому числі відсутність будь яких доказів про міцність його соціальних зв`язків, застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.
Доводи на які посилається в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 щодо особи підозрюваного є безпідставними, оскільки на їх підтвердження будь яких доказів не надано.
Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. В тому числі ризики того, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом протиправного впливу на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Доводи адвоката про те, що суд не в повному обсязі дослідив підстави для застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, і що прокурор не надав доказів неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, є безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дослідив всі обставини, які мають значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.
Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 діючого в інтересах ОСОБА_7 відхилити.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 23.03.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -
Судді -