Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/1182/18

Справа № 711/3209/18

25 квітня 2018 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 за участю:
секретар - ОСОБА_2 , прокурор - ОСОБА_3 , слідчий - ОСОБА_4 , підозрюваний - ОСОБА_5 , захисник - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання слідчого ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного:
ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Хоцьки, Переяслав-Хмельницького району, Київської області, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, кримінальне провадження №0000172,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування клопотання зазначено, що досудове розслідування здійснюється за обставинами відповідно до яких 02.05.2017 близько 03 години 00 хвилин керуючи автомобілем «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до експертизи №04-01/50/4/1251 від 26.01.2018 та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відповідно до висновку №86 від 02.05.2017, рухаючись від межі Київської області в напрямку с. Софіївка, Золотоніського району, Черкаської області, грубо порушив вимоги п.п.2.9 «а», 2.3 «б», 10.1, 12.2, 12.1, 12.6 «г» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, зі змінами та доповненнями, був неуважний до дорожньої обстановки, не обравши безпечної швидкості руху за умови видимості елементів проїзної частини та не впорався з керуванням автомобіля та здійснив з`їзд з проїзної частини на праве узбіччя по напрямку свого руху з послідуючим перекиданням транспортного засобу.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , 1987р.н., згідно з висновком експерта №05-8-02/105 від 03.05.2017, отримав тілесні ушкодження у вигляді механічної асфіксії, внаслідок стиснення грудної клітки і живота, які призвели до настання смерті.
У причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди згідно висновку експерта №4/298 від 22.03.2018, з технічної точки зору, знаходилося невідповідності дій водія автомобіля «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 (згідно висновку експертизи №04/01/50/4/1251 від 26.01.2018, який перебував за кермом транспортного засобу) вимогам п.п.10.1, 12.1, 12.6 «г» Правил дорожнього руху України, для виконання яких він перешкод технічного характеру, згідно наданих на дослідження матеріалів, не мав.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а саме: порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
23.04.2018 ОСОБА_5 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків і потерпілих у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити речові докази, які мають істотне значення по справі, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином слідчий за погодженням з прокурором вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В судовому засіданні прокурор і слідчий підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу і наполягали на його задоволенні.
Захисник та підозрюваний заперечили проти доводів прокурора, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Просили не застосовувати до підозрюваного ніякого запобіжного заходу та відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення.
Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000172, та, дослідивши докази по даних матеріалах (письмові додатки до клопотання та документи, надані стороною захисту), заслухавши думку прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Оцінивши додані до клопотання документи (повідомлення про підозру, протокол огляду місця події, висновок за результатами огляду ОСОБА_5 , на встановлення стану алкогольного сп`яніння, висновки експертів за результатами проведення судово-медичної, автотехнічної, транспортно-трасологічної, інженерно-технічної та комплексних судових експертиз, протоколи допиту свідків тощо) та надані стороною захисту документи (протоколи проведення слідчих експериментів, висновок судової автотехнічної експертизи) вважаю доведеною наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за що законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.
При цьому надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що згідно практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997р. у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).
Аналіз змісту наданих слідчому судді доказів, з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, свідчить, що обставини, за яких сталася ДТП є підтвердженням об`єктивності підозри у причетності ОСОБА_5 до вчинення діяння, яке за своїми ознаками відноситься до тяжкого злочину (ч.2 ст.286 КК України), а доводи сторони захисту не спростовують зазначеного висновку.

Сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання посилалась на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.
В цьому контексті об`єктивними є доводи прокурора про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а також можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Наявність таких ризиків обумовлюється тяжкістю покарання, яке може бути застосоване до підозрюваного у випадку доведеності його вини, а також поведінкою підозрюваного і його ставленням до події ДТП, що обумовлюється невизнанням своєї вини, а отримавши повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого злочину, останній може ухилятися від участі в досудовому розслідуванні, чим перешкоджатиме своєчасному і належному його закінченню.

Проте, варто зауважити, що ступень значущості ризику переховування підозрюваного в даному випадку здебільшого обумовлюється тяжкістю покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.286 КК України, оскільки інші об`єктивні дані (позитивні характеристики підозрюваного, відсутність негативної репутації, соціальні зв`язки, відсутність судимостей т.і.) свідчать про незначний ступень такого ризику.
Певною мірою є обґрунтованими доводи прокурора щодо ризику незаконного впливу на свідків, зокрема ОСОБА_8 , показання якої мають суттєве значення для встановлення обставин подій, що передували ДТП.
Отже наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 злочину та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто постановлення обвинувального вироку (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Визначаючи вид запобіжного заходу, який буде достатнім та виправданим заходом для забезпечення запобігання встановленим у в судовому засіданні ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного варто звернути увагу, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що спричинив загибель людини. Події ДТП передувала вочевидь протиправна поведінка підозрюваного, який допустився керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чому передувало тривале розпивання міцних алкогольних напоїв в публічному місці. Така поведінка в контексті рівня освіти та обставин життя підозрюваного свідчить про його неспроможність до об`єктивного повноцінного самоконтролю та неухильного дотримання встановлених у суспільстві правил правопорядку. За таких обставин об`єктивними є доводи прокурора про недостатність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить гарантій належної процесуальної поведінки останнього.

Особиста порука також не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони можуть поручитись за нього.

Застава не підлягає в даному випадку застосуванню, оскільки підозрюваний та її захисник не повідомили та не надали доказів можливості внести заставу, а відтак застосування такого запобіжного заходу може створити непомірний тягар, що призведе до створення передумов для взяття підозрюваного під варту.
Наступним на суворістю запобіжним заходом є домашній арешт.
Тож з урахуванням вищевикладених обставин, беручи до уваги обставини події та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , тяжкість наслідків до яких призвели такі події, ступень суспільної небезпечності, яку несуть в собі протиправні діяння, пов`язані з експлуатацією транспортних засобів, враховуючи зміст ризиків, на запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу, доводи прокурора про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з обмеженням залишати житлове приміщення в нічний час доби з покладанням на нього обов`язків, передбачених п.1, 3 ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178, 182, 184, 193, 194, 196-198 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього наступні обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;
2) не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , - в період часу з 22год. 00хв. до 06год. 00хв. наступної доби без дозволу слідчого, прокурора або суду (слідчого судді);
3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця роботи.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу визначити тривалістю у два місяці, тобто на період до 25 червня 2018 року.
Здійснення контролю за виконанням домашнього арешту покласти на начальника Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області, якого зобов`язати негайно поставити ОСОБА_5 на облік та повідомити про це слідчого суддю.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання цих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 440,50 грн. до 3524 грн.
Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, слідчому і прокурору.
Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1