Справа №607/3706/2017
Провадження № 1-в/345/12/2018
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.03.2018 року м. Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області
у складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника органу з питань пробації ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші подання інспектора Калуського міськрайонного сектора з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, засудженого 27.06.2017 року вироком Тернопільського міськрайонного суду за ч.4 ст. 407 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік,-
ВСТАНОВИВ:
Інспектор Калуського МРС з питань пробації звернулася до суду із вищевказаним поданням. Подання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 на облік в Калуський МРС з питань пробації поставлений 17.08.2017 року. За викликами в орган пробації а 28.08.2017 року та 08.09.2017 року ОСОБА_5 не з`явився. Неодноразово проводилася перевірка за місцем проживання ОСОБА_5 , але жодного разу ніхто дверей квартири не відчиняв.
13.10.2017року направлялися запити в Калуське РВ ОБІФСМЕ та Калуську ЦРЛ. 23.10.2017 року надійшла відповідь з Калуського РВ ОБІФСМЕ, що судово-медична експертиза ОСОБА_5 не проводилася та в журналі реєстрації трупів не числиться.
У судовому засіданні представник органу з питань пробації подання підтримала.
Засуджений у судовому засіданні пояснив, що йому не було відомо про обов`язок з`являтися в Калуський МРС з питань пробації, жодних викликів він не отримував. Тому просить в задоволенні подання відмовити.
Заслухавши думку прокурора та інших учасників процесу, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено, що вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.06.2017 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік. Згідно ч.3 ст.76 КК України нагляд за ОСОБА_5 в період дії іспитового строку покладено на командира військової частини за місцем проходження військової служби, а у випадку звільнення орган пробації за місцем проживання.
Згідно із ч. 2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Згідно ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 КВК України та п.2.9 Інструкції про порядок виконання покарань не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб засуджених до таких покарань уповноважений орган з питань пробації роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом.
Як вбачається із особової справи щодо ОСОБА_5 №14/2017 року, в зазначених матеріалах відсутня підписка останнього про те, що він ознайомлений з порядком та умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням. Крім того, відсутні письмові докази про роз`яснення засудженому, що у разі невиконання покладених на нього судом обов`язків - якщо він не з`являтиметься до органу пробації на реєстрацію без поважних причин, або зникне з місця проживання, подання та його особову справу буде направлено в суд для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання та направлення його для відбування призначеного судом покарання на підставі ст. 78 КК України. Відсутні також належні письмові докази повідомлення засудженого про встановлення днів явки на реєстрацію, відповідно до яких ОСОБА_5 зобов`язано з`являтись до Калуського МРС з питань пробації для періодичної реєстрації.
Слід зазначити, що відповідно до ст. 166 КВК України подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
Суду не надано документально підтверджених відомостей про те, чи мав засуджений ОСОБА_5 реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можливо розглядати факти, викладені у поданні, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, як того вимагає п. 10 Постанови ПВС України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року.
Також, в порушення вимог ст.166 КВК України, засудженому не винесено письмового попередження про можливість скасування іспитового строку та направлення його для відбування призначеного покарання.
Приймаючи до уваги вищезазначене, керуючись принципами гуманності, виваженості та розсудливості, враховуючи те, що в матеріалах особової справи відсутні докази роз`яснення засудженому порядку виконання його обов`язків та наслідків не виконання, а також те, що в поданні не міститься достатніх доказів того, що ОСОБА_5 умисно не виконує покладені на нього обов`язки та дійсно не бажає стати на шлях виправлення, в задоволенні подання слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ст.78 КК України, ст. 539 КПК України, ст.ст.164,166 КВК України, Наказом № 270/1560 від 19.12.2003 року державного департаменту України з питань виконання покарань МВС України «Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб засуджених до таких покарань», суд,
В задоволенні подання інспектора Калуського міськрайонного сектора з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання щодо ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя: