АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/456/18 Справа № 180/1874/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду апеляційну скаргу прокурора Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2017 року, -

В с т а н о в и л а:
цією ухвалою обвинувальний акт стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

останній раз:

12.02.2015 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі; На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк за попереднім вироком та остаточно призначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі,

повернуто прокурору Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд послався на те, що відповідно до вимог ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити, крім інших відомостей, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення. Однак, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 не відповідає вказаним вимогам.

Зазначив, що при формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті не викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, не зазначено дату та час вчинення кримінальних правопорушень.

Суд послався, що в обвинувальному акті вказано, що 23.06.2017 року та 12.07.2017 року ОСОБА_7 в денний час доби проходив біля домоволодіння, однак не конкретизовано, в який саме час. Також, з обвинувального акта не вбачається, коли ОСОБА_7 вчинив активні дії: в той же день і в той же час, коли у нього виник умисел на вчинення злочину, чи в інший день і в інший час.

Крім того, з обвинувального акту не вбачається, чому прокурор кваліфікує дії ОСОБА_7 як крадіжку, тобто як таємне викрадення. В акті не зазначено, де на момент вчинення злочинів перебували потерпілі і чому ОСОБА_7 вдалося безперешкодно проникнути на території домоволодінь і до будинків, а також безперешкодно покинути території домоволодінь.

В апеляційній скарзі:
прокурор просить ухвалу суду скасувати, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду та призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції.

Вважає, що посилання суду першої інстанції на відсутність у обвинувальному акті відомостей про те, де на момент вчинення злочинів перебували потерпілі і чому ОСОБА_7 вдалося безперешкодно проникнути на території домоволодінь і будинків, як на підставу для повернення обвинувального акта, взагалі не відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства.

Вважає, що ухвалюючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору суд, не додержався вимог ст.ст. 22, 23, 26, 314, 412 КПК України.

На його думку, під час складання обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування істотних порушень кримінального процесуального закону не допущено, що суд заздалегідь прийшов до висновку про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України без вивчення всіх необхідних матеріалів кримінального провадження, вдався до оцінки доказів, що є завданням наступної стадії - судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який вважав за необхідне ухвалу суду скасувати і призначити новий судовий розгляд, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Викладення перелічених обов`язкових складових частин обвинувального акту, передбачених ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 викладено формулювання обвинувачення, яке співвідноситься із викладеним раніше фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення, який прокурор вважає доведеним, а також з правовою кваліфікацією дій обвинуваченого.

З обвинувального акту видно, що формулювання обвинувачення є конкретним, оскільки з урахуванням вищевикладених у обвинувальному акті відомостей про подію кримінального правопорушення (час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, а також вказано інші обставини, що є обов`язковими елементами складу злочину). передбаченого ч.2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України, лише тієї частини що стосується конкретних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , та вказано про кваліфікацію кримінального правопорушення.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що під час досудового розслідування встановлено дати вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень та те, що злочини він скоїв у денний час, оскільки більш конкретно встановити час (години та хвилини) в ході досудового розслідування не виявилося можливим, так як свідки кримінальних правопорушень відсутні, потерпілі також не були очевидцями злочинних дій обвинуваченого.

У обвинувальному акті зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Посилаючись на відсутність у обвинувальному акті відомостей про те, де на момент вчинення злочинів перебували потерпілі і чому ОСОБА_7 вдалося безперешкодно проникну до території домоволодінь і будинків, як на підставу для повернення обвинувального акта, а також відсутність обґрунтування чому прокурор кваліфікував дії обвинуваченого, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі вимог ст. 315 КПК України, оскільки фактично вдався до аналізу фактичних обставин та правильності юридичної кваліфікації, які не підлягають з`ясуванню в ході підготовчого судового розгляду, бо така оцінка можлива лише при розгляді справи по суті.

Положеннями ст. 368 КПК України визначено, що вирішення питань щодо доведеності обставин, викладених у обвинувальному акті, у тому числі щодо того чи містить відповідне діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею Закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, суд здійснює тільки при ухваленні вироку.

В апеляційному суді з доводами прокурора погодився і обвинувачений.

Отже, колегія суддів приходить до висновку суд, що суд ухвалив оскаржуване рішення на підставі необґрунтованих висновків, які не відповідають дійсності, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону в частині ухвалення законного, обґрунтованого судового рішення.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення має бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотримання вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин з наведенням достатніх мотивів та підстав для його ухвалення.

Відповідно до п.п.2-3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, відповідно до вимог ч.1 ст.412 КПК України, є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно п.4 ч.1 ст. 411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду, викладені в судовому рішенні містять істотні суперечності.

Отже, за наведених обставин, ухвала суду не може бути визнана законною та підлягає скасуванню, з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2017 року, стосовно ОСОБА_7 , якою обвинувальний акт повернуто прокурору Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4