07.11.2017
ВИРОК
Іменем України
07 листопада 2017 року Вишгородським районним судом Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді кримінальне провадження № 0000044 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щасливе, Бориспільського району, Київської області, громадянина України, не одруженого, старший офіцер відділення психологічного забезпечення ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України,
встановив:
ОСОБА_4 являючись військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, перебуваючи на посаді офіцера (психолога) 3 батальйону оперативного призначення (змішаного) (ВОС НОМЕР_3 ) у військовому званні «лейтенант», у проміжок часу з 09-45 год. по 12-00 год. 20.11.2015 року перебуваючи на шляху прямування від урядової резиденції «Межигір`я», що розташована за адресою: АДРЕСА_2 до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , діючи з необережністю, грубо порушуючи порядок та умови належного зберігання ввіреного йому майна зв`язку, які б унеможливлювали його втрату або викрадення, в порушення ст.ст. 3, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року та ст.ст. 1, 2, 3 Закону України «Про Національну гвардію України», розділу 3 п.п. 29, 31 «Положення про технічне забезпечення зв`язку Національної гвардії України», затвердженого наказом Міністра внутрішніх справ України № 1384 від 06.11.2015 року, втратив ввірену для службового користування радіостанцію портативну Motorola DP-4601 серійний номер 821TQK3501, 2014 року випуску, вартістю 10 538,00 грн., завдавши тим самим державі, в особі військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України матеріальних збитків на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою винність у вчиненні кримінальному правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України, визнав, не оспорюючи час, місце, спосіб, вид, мотив і мету, форму вини та повністю підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Зокрема, вказуючи при цьому, що викладенні обставини в обвинувальному акті визнає, зазначаючи, що щиро кається у вчиненому, частково відшкодував державі заподіяну шкоду та зробив для себе відповідні висновки.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, відносно тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Своїми умисними діями, які виразились у втраті ввірених для службового користування іншого військового майна, внаслідок порушення правил їх зберігання, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 413 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, щире каяття у вчиненому злочині та сприяння у розслідуванні злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Крім цього, при обранні обвинуваченому міри покарання, судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, стан здоров`я обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, те що воно відноситься до злочинів середньої тяжкості, є необережним, а також особу обвинуваченого, який вину свою визнав повністю, усвідомив протиправність своїх дій, за місцем проходження служби та проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, на спеціальних обліках не перебуває, має визначене місце проживання, завдану шкоду відшкодував частково.

З урахуванням викладеного та думки прокурора, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті та враховуючи обставини справи та особу ОСОБА_4 вважає за можливе на підставі ч. 1 ст. 58 КК України замість позбавлення волі призначити ОСОБА_4 службове обмеження на той самий строк, з відрахуванням в дохід держави відсотків грошового забезпечення відповідно до ч. 2 ст. 58 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 58 КК України замість позбавлення волі на строк 1 рік призначити ОСОБА_4 до відбування покарання у виді службового обмеження на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 2 ст. 58 КК України відраховувати 20 відсотків грошового забезпечення ОСОБА_4 в дохід держави.

Речові докази по справі: журнал видачі засобів зв`язку в тимчасове користування військової частини НОМЕР_2 № 119 Національної гвардії України розпочатий 27.10.2015 року на 43 аркушах, що переданий на зберігання в ВЧ НОМЕР_2 Національної гвардії України - залишити ВЧ НОМЕР_2 Національної гвардії України за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Суддя ОСОБА_1