Провадження № 1-кс/761/8138/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001137 від 11.04.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 212, ч. 4 ст. 358 КК України.

ВСТАНОВИВ:
02.04.2018 року прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001137 від 11.04.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. З ст. 191, ч. 1 ст. 212, ч. 4 ст. 358 КК України, про накладення арешту на майно, а саме на виявлені та вилучені грошові кошти (долари США), а саме сорок дев`ять пачок по 100 купюр у кожній, номіналом 100 доларів США та одна пачка у кількості 90 купюр номіналом 100 доларів США та 20 купюр номіналом 50 доларів США, які вилучені 20.07.2017 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що управлінням розслідування кримінальних проваджень Головним слідчим управлінням фінансових розслідувань ДФС України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001137 від 11.04.2017 щодо службових осіб групи компаній «Мотор Січ» за фактами розтрати майна в особливо великих розмірах, шляхом зловживання службовим становищем, умисного ухилення від сплати податків та підроблення документів за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. З ст. 191, ч. 1 ст. 212, ч. 4 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи групи компаній «Мотор Січ» до складу якої входять: ПАТ «Мотор-Січ», ТДВ «CK «Мотор-Гарант», ПАТ «Мотор Банк», TOB «Гарант Інвест» впродовж 2013-2017 років вчинили розтрату майна шляхом перерахування безготівкових коштів за придбання (сміттєвих) цінних паперів емітентами яких були ПАТ «Домінанта-Колект», ПАТ «Еліт Інвест Проект», ПАТ «Юридичні послуги», ПАТ «Великополовецьке РТП», ПАТ «ЦОН «НОРМА», ПАТ «Торговий дім «Віан», ПАТ «Агрохімремонт», ПАТ «Бізнес-Резерв» на розрахункові рахунки пов`язаних між собою підприємств, а також ряду підконтрольних підприємств з ознаками фіктивності, зокрема: TOB «КУА «Траст Центр» на суму 6,5 млн. грн., TOB «Логік-Сервіс» на суму 3,2 млн. грн., ПрАТ «Торговий дім «Олена» на суму 0,8 млн. грн., TOB «Гарант Інвест» на суму 7,1 млн. грн., TOB «Лістар-ЛТД» на суму 5,7 млн. грн., TOB «Стратегія-Ресурс» на суму 0,4 млн. грн., TOB «ТД «Інтер Сервіс» на суму 2,7 млн. грн., TOB «Проско Ресурси» на суму 1,1 млн. грн., TOB «Руна» на суму 0,02 млн. грн., всього на загальну суму понад 35 млн. грн., TOB «Грант- Імпорт-Торг», TOB «Пром-Інновація Плюс» що є особливо великим розміром.

Також у вказаний період службові особи ПАТ «Мотор Січ» вчинили розтрату майна шляхом перерахування безготівкових коштів за придбання (сміттєвих) цінних паперів на розрахункові рахунки підприємств з ознаками фіктивності, а саме: TOB «Грант-Імпорт-Торг», TOB «Пром-Інновація Плюс» на загальну суму понад 350 млн. грн., що є особливо великим розміром.

Крім цього службові особи групи компаній «Мотор Січ» у цей же період вчинили розтрату майна шляхом перерахування безготівкових коштів за послуги перестрахування власних правочинів на розрахункові рахунки страхових компаній: ТДВ «CK «Хортиця» на суму 45,5 млн. грн., ПрАТ «CK «Аеліта» на суму 3,6 млн. грн., ТДВ «CK «Біфест» на суму 4,3 млн. грн., всього на загальну суму 53,4 млн. грн.

У подальшому, вказані страхові компанії здійснювали придбання (сміттєвих) цінних паперів у підприємств з ознаками фіктивності, тим самим здійснюючи переведення безготівкових коштів в готівку та передають їх замовникам злочину.

Національною комісією, яка здійснює регулювання у сфері фінансових послуг, відмовлено ТДВ «CK «Хортиця» у видачі ліцензії на провадження страхової діяльності у зв`язку із виявленими порушеннями відповідно до розпорядження №1466.

Таким чином, службові особи групи компаній «Мотор Січ» у період часу 2013-2017 років внаслідок проведення вищевказаних операцій здійснили розтрату майна, готівкових коштів на загальну суму понад 438 млн. грн.

У рамках даного провадження 20.07.2017 за місцем мешкання фінансового директора ПАТ «Мотор Січ» ОСОБА_4 за адресою : АДРЕСА_1 , на підставі ували Печерського районного суду м. Києва проведено обшук в ході якого виявлено та вилучено грошові грошові кошти (долари США), а саме сорок дев`ять пачок по 100 купюр у кожній, номіналом 100 доларів США та одна пачка у кількості 90 купюр номіналом 100 доларів США та 20 купюр номіналом 50 доларів США.

24.07.2017 року за клопотання прокурора відділу Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України (у проваджені якого на той час перебувала справа) на вказані кошти ухвалою Печерського районного суду м. Києва накладено арешт з метою збереження речових доказів та в подальшому забезпечення спеціальної конфіскації у кримінальному провадженні у зв`язку з тим, що не встановлено осіб, які не є власниками грошових коштів, також не встановлено джерело їх походження.

У ході досудового розслідування від адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про повернення грошових коштів у зв`язку із скасування арешту на вказані кошти ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.02.2018, які належать ОСОБА_4 .

Судом під час прийняття вказаного рішення було враховано рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.12.2017 року, з якого вбачається, що частина вилучених грошових коштів в сумі 350 тис. дол. США - це не повернута позика, яка підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь особи ОСОБА_6 решта коштів в сумі 150 тис. доларів США це особисті заощадження законність яких підтверджена даними про отримані доходи з офіційних джерел.

Водночас, під час обшуку та в подальшому під час допиту в якості свідка ОСОБА_4 , останній не надавав слідчому вказаних документів та не повідомляв про наявність у нього угоди із особою ОСОБА_6 стосовно позики коштів в сумі 350 тис. дол. США. Крім цього ОСОБА_4 під час проведення обшуку перебував на посаді фінансового директора ПАТ «Мотор Січ» та особисто підписував договори купівлі-продажу цінних паперів із вказаними фіктивними суб`єктами підприємницької діяльності та за його участі здійснювалось перерахування коштів за придбання вказаних сміттєвих цінних паперів на фіктивні підприємства з метою їх подальшого обготівкування.

Таким чином, враховані судом документи представників ОСОБА_4 , прокурор вважає сумнівними і таким, що привели до негативних наслідків у кримінальному провадженні, у вигляді скасування арешту накладено на вказані вище кошти.

На думку слідства, вказане свідчить про намагання представників, які діють в інтересах групи компаній «Мотор Січ» викривити фактичні обставини отримання грошових коштів та уникнути арешту коштів, здобутих внаслідок вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, у клопотанні вказано, що у органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що вказані грошові кошти одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є доказом злочину і відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Отже, з метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення в подальшому спеціальної конфіскації, прокурор просить накласти арешт на вказані грошові кошти.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
В клопотанні слідчий наводить підставу застосування арешту відповідність майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, щодо речових доказів, здобуття грошових коштів злочинним шляхом, а також вказує, що арешт майна в подальшому необхідний для спеціальної конфіскації.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Наданими прокурором матеріалами не доведено, що вказане в клопотанні майно грошові кошти, на які він просить накласти арешт, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, як це визначено ст.98 КПК України. Не підтверджено також, що грошові кошти набуті кримінально протиправним шляхом.
При цьому як убачається з наданих матеріалів клопотання, жодній особі в даному кримінальному проваджені не повідомлено про підозру, хоча досудове розслідування у вказаному провадженні триває з 11.04.2017 року.
Крім того, під час розгляду клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 24.07.2017 року накладено арешт на вилучені під час обшуку 20.07.2017 року грошові кошти в сумі 500 000 доларів США. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 15.02.2018 року скасовано арешт із вказаних грошових коштів, оскільки представником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 доведено, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба.
Крім того, при дослідженні матеріалів клопотання встановлено, що частина грошових коштів, на які просить накласти арешт прокурор, в сумі 350 000 доларів США, є неповернутою позикою, яка підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 , а решта коштів у сумі 150 000 доларів США це особисті заощадження ОСОБА_4 .
Таким чином, вилучені під час обшуку 20.07.2017 року грошові кошти, не можуть відповідати вимогам ст.98 КПК України, оскільки законність їх походження підтверджується показами свідка ОСОБА_6 , який підтвердив, що дійсно у липні 2017 року він дав ОСОБА_4 в позику грошові кошти в сумі 350 000 доларів США, а решта коштів є особистими заощадженнями ОСОБА_4 .
Також, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (відповідно до рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льоннрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що повторне накладення арешту на вилучені у ОСОБА_4 20.07.2017 року грошові кошти по кримінальному провадженню, яке перебуває в провадженні слідчих органів майже 1 рік, відсутність повідомлення про підозру, не забезпечує справедливий баланс між інтересами суспільства та правами конкретної особи.

Також з наданих матеріалів клопотання та матеріалів досудового розслідування не убачається, що арешт може бути застосований з метою можливої конфіскації майна, оскільки конфіскація як вид покарання, визначений ст.59 КК України, та передбачений санкціями ст.212, 191 КК України, може бути застосований лише стосовно майна конкретної особи засудженого, проте в даному кримінальному провадженні жодну особу не повідомлено про підозру.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Відмовити прокурору відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001137 від 12.04.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. З ст. 191, ч. 1 ст. 212, ч. 4 ст. 358 КК України.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: