Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/60/18
провадження № 1-кп/624/18/18
В И Р О К
Іменем України

смт. Кегичівка 21 березня 2018 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, за яким

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Знаменський Темирського району Актюбенської області, Казахстан, українець, громадянин України, освіта середня, не військовозобов`язаний, не одружений, утриманців не має, пенсіонер, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , не засуджений,

- обвинувачується за ч.1 ст.382 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2015 року Кегичівським районним судом Харківської області розглянуто у судовому засіданні позов ОСОБА_6 до її чоловіка ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом.

ОСОБА_6 , як співвласниця квартири загальною площею 49,35 кв.м, що розташована по АДРЕСА_2 , просила в судовому порядку усунути перешкоди у користуванні житлом, що створює її чоловік ОСОБА_4 , шляхом заміни замків вхідних дверей та чинення опору при спробі ОСОБА_6 проникнути до вказаного помешкання, яка зареєстрована і фактично мешкає за вказаною адресою.

14 вересня 2016 року Кегичівським районним судом винесено рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Крім ОСОБА_6 у приміщенні квартири розташованої за вказаною раніше адресою, зареєстрований та фактично мешкає її колишній чоловік ОСОБА_4 який являється співвласником даної квартири.

10 лютого 2015 року рішенням Кегичівського районного суду Харківської області, №624/87/15-ц, було визнано неправомірні дії ОСОБА_4 , щодо створення ОСОБА_6 перешкод у користуванні житлом по АДРЕСА_2 .

Окрім цього, вказаним рішенням суду ОСОБА_4 зобов`язано усунути перешкоди у користуванні житлом ОСОБА_6 , шляхом надання їй ключів від вхідних дверей та безперешкодного її допуску у це приміщення для постійного проживання.

ОСОБА_4 будучи ознайомленим належним чином з рішенням суду від 10 лютого 2015 року, цього ж дня отримав копію вказаного судового рішення про усунення перешкод у користуванні житлом ОСОБА_6 , яке 23 лютого 2015 року, набрало законної сили, маючи на меті унеможливити ОСОБА_6 доступ до квартири для постійного проживання. Досудовим розслідуванням встановлено, що починаючи з липня 2016 року ОСОБА_4 протиправно, злісно, ігноруючи законне рішення суду та покладені на нього цим рішенням обов`язки, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно не надає фактичного доступу ОСОБА_6 до вказаної квартири для постійного проживання, шляхом заміни замків вхідних дверей та чинення опору ОСОБА_6 потрапити до приміщення квартири, чим умисно не виконує рішення суду.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили.

У судовому засіданні обвинувачений повідомив, що обвинувачення за ч.1 ст.382 КК України йому зрозуміле, винним себе визнав повністю, дати показання погодився.

Визначаючи обсяг досліджуваних доказів, з`ясувавши думку учасників та відсутність заперечень, суд, відповідно до ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись допитом потерпілої, обвинуваченого, дослідженням документів про дані щодо його особи. При цьому з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин і не мають сумнівів у добровільності своєї позиції, а також їм зрозуміло, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 обставини справи, що викладені у обвинувальному акті визнав. У вчиненому щиро розкаявся, зазначив про неможливість спільного проживання із потерпілою, із-за конфліктів. Намагався примиритись з нею.

Потерпіла ОСОБА_6 , зазначила, що обвинувачений дійсно не пускає її до квартири, можуть проживати разом.

У судовому засіданні, згідно з визначеним обсягом, досліджені документи кримінального провадження: копія паспорта та ІПН ОСОБА_4 , з підтвердженням його анкетних даних; довідка про відсутність судимостей у обвинуваченого; довідки про відсутність його на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах Кегичівської ЦРЛ, лікування з 10 лютого 2015 року не проходив; відповідно до довідки ТВО ВК Кегичівського РВК знятий з обліку по досягненню граничного віку перебування у запасі; довідка Кегичівського РС з питань пробації про те, що ОСОБА_4 на обліку не перебуває; посередня довідка-характеристика з місця проживання на обвинуваченого; копія рішення Кегичівського районного суду від 10 лютого 2015 року, з відомостями про його отримання та виконання.

Також у судовому засіданні досліджена досудова доповідь відносно обвинуваченого, згідно з якою орган пробації ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінює як середній. Виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі вважає за можливе.

Зазначені документи сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Заслухавши показання, дослідивши докази, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення у судовому засіданні доведене повністю.

Суд вважає доведеним, що викладені в обвинуваченні діяння мали місце і містять склад кримінального правопорушення.

Встановлено, що 10 лютого 2015 року Кегичівським районним судом Харківської області розглянуто у судовому засіданні позов ОСОБА_6 до її чоловіка ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом.

Крім ОСОБА_6 , як співвласниця квартири загальною площею 49,35 кв.м, що розташована по АДРЕСА_2 , просила в судовому порядку усунути перешкоди у користуванні житлом, що створює її чоловік ОСОБА_4 , шляхом заміни замків вхідних дверей та чинення опору при спробі ОСОБА_6 проникнути до вказаного помешкання, яка зареєстрована і фактично мешкає за вказаною адресою.

14 вересня 2016 року Кегичівським районним судом винесено рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 у приміщенні квартири розташованої за вказаною раніше адресою, зареєстрований та фактично мешкає її колишній чоловік ОСОБА_4 який являється співвласником даної квартири.

10 лютого 2015 року рішенням Кегичівського районного суду Харківської області, №624/87/15-ц, було визнано неправомірні дії ОСОБА_4 , щодо створення ОСОБА_6 перешкод у користуванні житлом по АДРЕСА_2 .

Окрім цього, вказаним рішенням суду ОСОБА_4 зобов`язано усунути перешкоди у користуванні житлом ОСОБА_6 , шляхом надання їй ключів від вхідних дверей та безперешкодного її допуску у це приміщення для постійного проживання.

ОСОБА_4 будучи ознайомленим належним чином з рішенням суду від 10 лютого 2015 року, цього ж дня отримав копію вказаного судового рішення про усунення перешкод у користуванні житлом ОСОБА_6 , яке 23 лютого 2015 року, набрало законної сили, маючи на меті унеможливити ОСОБА_6 доступ до квартири для постійного проживання. Досудовим розслідуванням встановлено, що починаючи з липня 2016 року ОСОБА_4 протиправно, злісно, ігноруючи законне рішення суду та покладені на нього цим рішенням обов`язки, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно не надає фактичного доступу ОСОБА_6 до вказаної квартири для постійного проживання, шляхом заміни замків вхідних дверей та чинення опору ОСОБА_6 потрапити до приміщення квартири, чим умисно не виконує рішення суду.

Отже, ці дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання рішення суду, що набрала законної сили.

Визначаючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, суд вважає, що згідно із класифікацією за ст. 12 КК України він є середньої тяжкості.

Як обставина, що пом`якшує покарання, відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України, визнається щире каяття. Обставин, що його обтяжують, згідно зі ст. 67 КК України не встановлено.

Призначаючи вид та розмір покарання у межах санкції закону, також береться до уваги, що обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, раніше засудженим не був, характеризується посередньо, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі передбаченому санкцією статті, при цьому врахувавши думку прокурора, з якою обвинувачений та потерпіла також погодилися.

Суд визнає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід не застосовування.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся, арешт на майно не накладався.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України і призначити покарання у виді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області, через Кегичівський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку надати учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_1