1-кп/381/100/18
381/4120/17

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Фастів

26 березня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінальних проваджень № 0000143 від 08.02.2018 року та № 0000938 від 05.09.2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Охоче Нововодолазького району Харківської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше судимого: 26.03.1996 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.3 ст.140 КК України (в ред.1960 року) до позбавлення волі строком на 3 роки, 05.10.1998 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ч.1 ст.141 КК України ( в ред.1960 року) до позбавлення волі строком на 5 років,01.10.2003 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, 29.01.2007 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців,25.09.2009 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.263, ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений 24.10.2012 року умовно достроково з невідбутою частиною покарання 8 місяців 16 днів,

в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2,3 ст. 185 КК України ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 26 серпня 2017 року, близько 14 години, перебуваючи на території храму Успіння Пресвятої Богородиці української православної церкви Київського патріархату по АДРЕСА_3 , побачив під накриттям дві чавунні плити, які вирішив викрасти.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, зняв дві чавунні плити, вартістю 500 грн. за одну, що належить храму Успіння пресвятої Богородиці української православної церкви Київського патріархату, інтереси якого представляє настоятель ОСОБА_5 , чим спричинив матеріального збитку на загальну суму 1000 гривень.

Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно.
ОСОБА_4 , 08.02.2018 року, близько 02 години 00 хвилин, перебуваючи в смт. Борова Фастівського району Київської області, вирішив повторно здійснити крадіжку чужого майна.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, з метою незаконного, протиправного обернення чужого майна на свою користь, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відкриття металевої хвіртки, проник на територію подвір`я
АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 .
Перебуваючи на території вказаного подвір`я, ОСОБА_4 , діючи повторно, таємно від оточуючих, шляхом відкриття дерев`яних дверей, які не були зачинені, проник до літньої кухні, тобто до іншого приміщення, звідки викрав дві чавунні сковороди, вартістю 150 грн. 00 коп. кожна, загальною вартістю 300 грн. 00 коп., три металеві каструлі об`ємом 3 літри, вартістю 70 грн. 00 коп. кожна, загальною вартістю 210 грн. 00 коп., три металеві каструлі об`ємом 5 літрів, вартістю 115 грн. 00 коп. кожна, загальною вартістю 345 грн. 00 коп., емальований металевий чайник, вартістю 100 грн. 00 коп., металевий друшляк, вартістю 70 грн. 00 коп., чавунну гусятницю, вартістю 180 грн. 00 коп., які належали ОСОБА_6 .
Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , шляхом розбиття скла вікна, проник в середину житлового будинку, звідки здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Nokia 1800», вартістю 290 грн. 00 коп., який належав ОСОБА_6 .
Завершуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, чим заподіяв шкоди потерпілій ОСОБА_6 на суму 1495 гривень 00 копійок.

Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у житло та інше приміщення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та підтвердив, що злочин скоїв способом та при обставинах, викладених в обвинувальному акті та пояснив, що 26 серпня 2017 року, близько 14 години, перебуваючи на території храму Успіння Пресвятої Богородиці української православної церкви Київського патріархату по АДРЕСА_3 , побачив під накриттям дві чавунні плити, які згодом викрав.

08.02.2018 року, близько 02 години 00 хвилин, шляхом відкриття металевої хвіртки, проник на територію подвір`я АДРЕСА_3 .Там, шляхом відкриття дерев`яних дверей, які не були зачинені, проник до літньої кухні, звідки викрав дві чавунні сковороди, три металеві каструлі об`ємом 3 літри, три металеві каструлі об`ємом 5 літрів, емальований металевий чайник, металевий друшляк, чавунну гусятницю. Після цього, розбив скло вікна, проник в середину житлового будинку, звідки здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Nokia 1800».
У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо його не карати.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, який погодився на скорочений розгляд справи, наслідки його обвинуваченому були роз`яснені та зрозумілі, його винність у вчиненні даного злочину підтверджується матеріалами справи, які ніким не оспорюються.

В силу ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом не досліджувались докази по тих фактичних обставинах справи, які ніким не оспорюються. При цьому учасники судового провадження розуміють наслідки своєї згоди та неможливість в подальшому оспорювати фактичні обставини в апеляційному порядку. Сумнівів у добровільності такої згоди та істотності їх позиції у суду немає.

Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 - є щире каяття, добровільне відшкодування збитку.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 рецидив злочинів.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який вину свою визнав повністю, щиро розкаявся та дав правдиві покази щодо вчинених ним злочинів, раніше судимий: 26.03.1996 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.3 ст.140 КК України (в ред.1960 року) до позбавлення волі строком на 3 роки, 05.10.1998 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ч.1 ст.141 КК України ( в ред.1960 року) до позбавлення волі строком на 5 років,01.10.2003 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, 29.01.2007 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців,25.09.2009 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.263, ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений 24.10.2012 року умовно достроково з невідбутою частиною покарання 8 місяців 16 днів, негативно характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, стан його здоров`я, добровільно відшкодував збитки, думку потерпілих з приводу призначення покарання.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе у даному конкретному випадку, призначивши ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, встановленою санкціями ч.2,3 ст. 185 КК України, застосувати до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на обвинуваченого встановлені ст. 76 КК України обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину, тому йому можливо призначити покарання без ізоляції від суспільства.
Питання з речовими доказами, суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-377, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2,3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України (за сукупністю злочинів), шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 26.03.2018 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з- під варти в залі суду негайно.

Речові докази відсутні.
Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1