Справа № 305/1459/17
Провадження по справі 1-кп/305/307/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.12.2017 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
обвинуваченого - ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, на утриманні 2 неповнолітніх дітей, не судимого, працюючий на посаді майстра лісу Чорнотисянського лісництва ДП "Ясінянське ЛМГ",
у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 367 КК України суд, -
ВСТАНОВИВ:
В ході судового слідства, встановлено, що ОСОБА_4 на підставі наказу директора ДП "Ясінянське лісове мисливське господарство" № 157/к від 07.12.2015 року, призначений на посаду лісничого Станиславського лісництва, та на підставі договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей та зобов`язався вживати заходів до запобігання шкоди. Обіймаючи значену посаду, відповідно до пункту 1, 2 «Положення про державну лісову охорону» (затвердженого ПКМУ від 16 вересня 2009 року № 976) та додатку до цього Положення, працівником Державної лісової охорони, що має статус правоохоронного органу, тобто був службовою особою, яка згідно посадових обов`язків уповноважена на здійснення організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, що полягають у здійсненні керівництва діяльністю працівників ввіреного йому Станиславського лісництва і відповідно - керівництва діяльністю цього лісництва, а також розпорядження майном Станиславського лісництва.
Обіймаючи зазначену посаду, до посадових обов`язків ОСОБА_4 , з якими він був ознайомлений, входило організація виконання заходів з охорони лісів від самовільних порубок, відведення лісосік та відпуску лісу на пні, забезпечення додержання правил відпуску су на гіні, порубки лісу, проведення оглядів місць порубок заготовленої деревини та іншої продукції лісу, а також здійснення контролю за якістю виконання таксаторами польових лісовпорядних робіт, приймання вказаних робіт, будучи відповідальним за виробничо- господарську діяльність очолюваного лісництва, через несумлінне ставлення до них, в лютому-березні 2016 року, вчинив службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало тяжких наслідків, при наступних обставинах. Також, судовим слідством встановлено, що лісничий Станиславського лісництва ОСОБА_4 , маючи належні умови виконувати свої обов`язки з охорони лісонасаджень, неналежно виконуючи покладені на нього обов`язки по організації виконання заходів з охорони лісів від самовільних порубок, допустив службову недбалість, яка проявилась у неналежному здійсненні обходів, лісових масивів внаслідок чого у лісових масивах Станиславського лісництва ДП «Ясінянське ЛМГ» - вчинено самовільні порубки.
Допитаний в ході судового слідства, обвинувачений ОСОБА_4 вину свою повністю визнав в межах обсягу пред`явленого йому обвинуачення та заявив клопотання про застосування до нього Закону України "Про амністію в 2016 р", як до особи яка має двох неповнолітніх дітей.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин сумнівів щодо добровільності, істинності позицій сторін не має, судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Цивільного позову не заявлено. Судових витрат не має. Речові докази відсутні. Таким чином, дії ОСОБА_4 судом кваліфіковано за ч.2 ст. 367 КК України, як службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало державним інтересам тяжких наслідків.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст. 65 КК України суд визнає, щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей. Обтяжуючих вину обставин у відношенні ОСОБА_4 судом не встановлено.
В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши його від відбування покарання, поскільки має на утриманні двох неповнолітніх дітей, з наслідками застосування амністії ознайомлений. Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив проти звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п.в ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році. Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання ( ч.2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2017 р. набрав чинності Закон України Про амністію у 2016 році від 22 грудня 2016 р. №1810-VIIІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.12 названого Закону).
Відповідно до ст. 9 Закону України Про амністію у 2016 році питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п."в" ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, підлягають особи, непозбавленні батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким виповнилося 18 років, дітей - інвалідів та /або повнолітніх сина/дочку визнаних інвалідами.
З матеріалів кримінального провадження вбачається що ОСОБА_4 має на утриманні, та являється батьком двох неповнолітніх дітей; сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 у відношенні яких він не позбавлений батьківських прав.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченго ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.8 Закону України Про амністію у 2016 році, судом не встановлено, амністія до нього раніше не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України Про амністію у 2016 році, тому він підлягає звільненню від відбування покарання за даним вироком.
Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років до нього не може бути застосована.
Керуючись ст.ст. 85,86 КК України, ст. 3 ЗУ "Про застосування амністії в Україні", п.в ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році, ст.ст. 370, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади лісничого строком на 2 (два) роки зі штрафом в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів громадян що становить 4 250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень.
На підставі п.в ч.1 ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році засудженого у ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання призначеного за вироком суду від 05 грудня 2017 року.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд, протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав передбачених ст. 394 КПК України.
Копію вироку вручити ОСОБА_4 та прокурору після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1 .
Суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1 .