Провадження № 11-кп/782/403/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 грудня 2017 року м. Сєвєродонецьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Луганської області у м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційні скарги прокурора Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22.09.2017 року, яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецька Луганської області, визнано винним та засуджено за ч.2 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є його власністю, за ч.2 ст. 146 КК України до 5 років позбавлення волі, за ч.4 ст. 189 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є його власністю, за ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим до 10 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є його власністю,

в с т а н о в и л а :
До початку апеляційного розгляду захисником ОСОБА_7 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 з тримання під вартою на домашній арешт.

Захисник посилається на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України на час апеляійного розгляду і вважає застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків. Зазначає, що обвинувачений більше двох років утримується під вартою, що навіть за наявності обгрунтованої підозри не виправдовує застосування цього запобіжного заходу і порушує презумпцію невинуватості щодо ОСОБА_8 .

Також до початку апеляційного розгляду прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 на 60 діб.

Посилається на те, що встановлені ризики переховування обвинуваченого від суду, вчинення ним нових кримінальних правопорушень та можливість перешкоджати кримінальному провадженню, не зменшилися, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів.

Представник потерпілого ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора і просив відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині вирішення питання про обрання та продовження запобіжного заходу під час досудового слідства та в ході судового розгляду, колегія суддів доходить наступних висновків.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що 14 вересня 2015 року слідчим суддею Сєвєродонецького міського суду щодо підозрюваного ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого в подальшому продовжувалася.

Після надходження обвинувального акту щодо ОСОБА_8 до Сєвєродонецького міського суду склад суду, в порушення вимог ч.2 ст. 31 КПК України, був визначений не в колегіальному, а в одноособовому складі.

Суд не звернув увагу на це порушення і 11.12.2015 року в незаконному складі, тобто одноособово, а не колегіально, задовольнив клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою до 10 лютого 2016 року.

В подальшому після заміни судді і визначення колегіального складу суду, продовжений з порушенням закону строк утримання ОСОБА_8 під вартою продовжувався вже законним складом суду, проте, колегія суддів вважає, що в даному випадку суд не мав підстав продовжувати дію незаконно обраного строку тримання під вартою, а за наявності відповідного клопотання уповноваженого прокурора мав розглянути питання про обрання запобіжного заходу.

Наразі обвинувачений перебуває під вартою понад два роки, при цьому в апеляціях як сторони захисту, так і сторони обвинувачення порушується питання про скасування постановленого щодо ОСОБА_8 вироку суду і призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Доводи прокурора про наявність ризиків вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень та можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, побудовані на припущеннях і наразі нічим не підтверджуються.

Колегія суддів вважає доведеним наявність лише ризику переховування обвинуваченого від суду, враховуючи, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів.

Європейський суд з прав людини в рішенні Мюллер проти Франції зазначив, що аргумент про ризик повторного вчинення злочину сам по собі не є достатнім, а ризик переховування не може оцінюватися виключно на підставі суворості винесеного вироку. Суд також підкреслив, що, коли йдеться про ризик повторного вчинення злочину, аргумент у вигляді посилання на минуле особи не може бути достатнім для відмови у звільненні до судового розгляду.

Також колегія суддів враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у п.60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України», згідно якій після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.
Аналізуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про можливість запобігання встановленому ризику переховування обвинуваченого від суду шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому клопотання захисника про зміну запобіжного заходу слід задовольнити, а в задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу слід відмовити.

Керуючись ст. 331 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 .

Клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою мешкання його батька: АДРЕСА_1 строком на 60 діб до 04 лютого 2018 року.

Звільнити ОСОБА_8 з-під варти в залі суду негайно.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 .

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _______________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3