Провадження № 1-кс/520/1006/13
УХВАЛА

17.09.2013 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси Луняченко В.О., при секретарі Лазнікові І.В., за участю прокурора прокуратури Київського району м.Одеси юристу 1 го класу ОСОБА_1, слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області лейтенанту міліції ОСОБА_2, підозрюваного ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області лейтенанту міліції ОСОБА_2, погодженого з прокурором прокуратури Київського району м.Одеси юристом 1-го класу ОСОБА_1 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов'язання у відношенні:

ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше засудженого 21.09.12 року Київським районним судом м.Одеси за ст.. 358 ч.1,4 КК України до покарання у вигляді штрафу підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16.09.13 року до слідчого судді Київського районного суду м.Одеси звернувся слідчий СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області лейтенант міліції ОСОБА_2 з клопотанням погодженим з прокурором прокуратури Київського району м.Одеси юристом 1-го класу ОСОБА_1 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання у відношенні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з клопотання 02.09.2013 року слідчим СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 розпочато кримінальне провадження № 0004828 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України- носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Згідно з матеріалами кримінального провадження 10.10.2012 року: ОСОБА_3, маючи непогашену судимість та не відбувши покарання у вигляді штрафу , належних висновків не зробив і знову скоїв умисний злочин при наступних обставинах:

Повторно, з червня 2013 року, більш точний час слідством не встановлено, ОСОБА_3, знаходячись на схилах в районі 13 станції ОСОБА_4 в м.Одесі, шляхом привласнення знайденого, придбав корпус гранати Ф-1 та запал УЗРГМ, які, відповідно до висновку експерта №72В від 31.08.201 Зроку, в сукупності являються ручною осколковою гранатою Ф-1, ручна осколкова граната Ф-1 відноситься до бойових припасів. Після чого вказаний корпус гранати Ф-1 та запал УЗРГМ ОСОБА_3 носив при собі, без передбаченого на це законом дозволу.

30.08.2013 року, знаходячись біля будинку по просп. М.Жукова 10 в м.Одесі, ОСОБА_3 був затриманий співробітниками міліції, які у ході особистого огляду ОСОБА_3, виявили у останнього дані боєприпаси.

11.09.2013 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263ч.1 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором прокуратури Київського району м.Одеси, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання у відношенні ОСОБА_3, мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний вчинив тяжке кримінальне правопорушення за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 2 до 5 років, а також тим, що він не має постійного місця роботи, беручи до уваги схильність до скоєння злочинів, що свідчить, на думку слідчого, про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш мяких запобіжних заходів.

Прокурор підтримав клопотання слідчого, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання обґрунтованими та такими що дають право слідчому судді на його застосування до підозрюваного.

Вивчивши клопотання та надані суду матеріали провадження, вислухавши думку прокурора, підозрюваного і захисника, суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання, з наступних підстав.

Підозрюваний ОСОБА_3 в судовому засіданні під час розгляду клопотання був ознайомлений з клопотанням і додатками до нього, ознайомлений з правами, погодився з обставинами викладеними у поданні слідчого, давши пояснення про обставини скоєння кримінального правопорушення, пояснив, що проживає та зареєстрований за адресою свого товариша.

Не можна прийняти до уваги висновки, вказані в клопотанні про те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, так як ним скоєно тяжке кримінальне правопорушення, оскільки скоєння тяжкого кримінального правопорушення само по собі не може свідчити про можливість переховування від слідства. Інших доказів цього судді не надано, в звязку з чим суд вважає не доведеним слідчим ризиків, передбачених ст.177 ч.1 КПК України.

Відсутність постійного місця роботи, також не може свідчити про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш мяких запобіжних заходів, тим більш, що запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання є найбільш мяким запобіжним заходом, в звязку з чим вважаю цю обставину не доведеною.

Разом з тим, приймаючи до уваги фактичні дані, які містяться в показаннях ОСОБА_3, протоколі про адміністративне затримання, висновку вибухово-технічної експертизи, вважає доведеною обґрунтованість підозри в скоєні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На підставі ст. 194 ч.2 КПК України слідчий суддя зобовязаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першої цієї статті.

Згідно до п.3 ст.194 КПК України, якщо прокурор доведе тільки обґрунтованість підозри і не доведе наявності ризиків і недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів, слідчий суддя вправі зобов'язати підозрюваного з'являтися за вимогою до органу, визначеного слідчим суддею, але приймаючи до уваги викладені обставини вважаю безпідставним застосування до підозрюваного такого зобов'язання.

При вказаних обставинах, вважаю що прокурором не доведені обставини, викладені в п.п. 2 і 3 ч.1 ст.194 КК України, а вказаний запобіжний захід є невідповідним, згідно ст.178 КК України, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, а також тяжкості кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 179, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у клопотанні слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області лейтенанту міліції ОСОБА_2, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання у відношенні ОСОБА_3.

Ухвала слідчого судді про відмову застосування запобіжного заходу в вигляді особистого зобовязання оскарженню не підлягає.

Суддя Луняченко В. О.