Справа № 642/5007/17
провадження 1-кп/639/465/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2017 року м. Харків
Жовтневий районний суд м.Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст.162 КК України, суд,
встановив:
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив не призначати обвинувальний акт до судового розгляду, оскільки за наявною у сторони обвинувачення інформацією потерпілий ОСОБА_7 відсутній на території України, проведення підготовчого засідання по справі за відсутності потерпілого є неможливим, просив суд витребувати відомості щодо місця знаходження потерпілого.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про місце та час проведення засідання належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_4 та обвинувачені заперечували проти призначення обвинувального акту по кримінальному провадженню до судового розгляду.
Адвокатом заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до вимог ст.314 КПК України підготовче судове засідання проводиться за участю всіх учасників процесу у тому числі потерпілого. Потерпілий по справі ОСОБА_7 неодноразово повідомлявся судом про день та час проведення засідання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Місце знаходження потерпілого, прокурору, суду та іншим учасникам процесу невідомо, що позбавляє суд можливості провести підготовче засідання.
Крім того, направлений до суду обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, фактичні обставини кримінального правопорушення у ньому викладені не в повній мірі.
Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтримали клопотання та думку захисника.
Прокурор заперечував проти повернення обвинувального акту.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт із додатками, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України.
Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт обов`язково має містити: анкетні відомості кожного обвинуваченого, потерпілого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.
Як убачається з обвинувального акту, вищевказані вимоги процесуального закону прокурором виконані не були.
В обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та зазначений засіб телефонного зв`язку із ОСОБА_7 , а саме номер мобільного телефону.
Потерпілий неодноразово викликався до суду шляхом направлення судових повісток за адресом, вказаним у додатку до обвинувального акту та СМС повідомлень, однак, за місцем проживання ОСОБА_7 , що вказаний у додатку до обвинувального акту, повістки не були вручені та поверталися за закінченням терміну зберігання, що підтверджується поштовими повідомленнями про неможливість вручення судових повісток.
В обвинувальному акті належним чином не відображені анкетні відомості потерпілого, зокрема його місце проживання, що перешкоджає розгляду справи протягом розумних строків. Судом вжито всіх можливих заходів щодо виклику та забезпечення участі потерпілого у судовому розгляді. Потерпілий ОСОБА_7 жодного разу не прибув до суду та його фактичне місце проживання не відоме.
Суд приходить до висновку, що ні прокурор, ні слідчий не вжили заходів, щоб встановити повні анкетні дані потерпілого щодо місця його фактичного проживання, засобів телефонного зв`язку, за допомогою чого можливо було б його проінформувати про виклик до суду. Відсутність в обвинувальному акті дійсної адреси проживання ОСОБА_7 свідчить про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України.
Прокурором та органом досудового розслідування не забезпечено явку потерпілого до суду, а судом вичерпані визначені КПК України заходи щодо виклику останнього, тому суд позбавлений можливості провести підготовче судове засідання та призначити справу до судового розгляду.
Крім того, обвинувальний акт в частині фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст.162 КК України, які прокурор вважає встановленими, не містить повного розкриття об`єктивної і суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченим, а саме будь-яких відомостей про те, ким саме з обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , або іншою невстановленою в ході досудового слідства особою, після проникнення до житла потерпілого ОСОБА_7 , останньому спричинені тілесні ушкодження та які саме тілесні ушкодження спричинені кожним з обвинувачених.
Вказані недоліки фактично унеможливлюють здійснення судового розгляду, оскільки згідно з вимогами п. 13 ч. 1 ст. 3 та ч. 1 ст. 337 КПК України такий проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Відсутність в обвинувальному акті вказаних фактичних обставин позбавляє суд прийняти будь-яке процесуальне рішення по суті справи, яке можна було б безспірно визнати законним і справедливим, а будь-яке конкретне уточнення з цього приводу у подальшому виходитиме за межі такого поверхового і неконкретного обвинувачення. Така неконкретність обвинувачення заздалегідь перекладає по суті на суд обов`язок по збиранню доказів обвинувачення, зокрема в частині розкриття конкретного змісту вказаних вище обставин, що є неприпустимим з огляду на принцип змагальності сторін у кримінальному процесі (ст. 22 КПК України).
Завданням кримінального провадження є зокрема охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення, знати суть якого є беззастережним і абсолютним правом обвинуваченого. Недотримання цих принципів нівелює засади кримінального провадження, визначені ст. 7 КПК України, а тому є неприпустимим.
Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Дані положення випливають із п. (а) ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною радою України 17 липня 1997 року, згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
Неконкретність обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, порушує забезпечення права обвинувачених на захист.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акта прокурору з підготовчого судового засідання є встановлення невідповідності вказаного процесуального рішення вимогам ст. 291 КПК України, зокрема такими порушеннями у даній справі суд визнає відсутність відомостей про місце проживання потерпілого та істотні суперечності допущені в обвинувальному акті в аспекті визначення меж судового розгляду, а також його невідповідність вимогам закону щодо змісту фактичних обставин кримінального правопорушення.
Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України даний обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків, оскільки такий не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314- 316 КПК України, суд,
ухвалив:
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1