Справа № 464/7197/17
пр.№ 1-кп/464/426/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.12.2017 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження №464/7197/17, внесене 2 липня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002198, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Львова, без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, з середньою освітою, неодружений, має малолітнього сина, українець, громадянин України, військовозобов`язаний, судимості немає,

за ч.3 ст.296 КК України,
за участю: процесуального прокурора прокурора Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_3 1 липня 2017 року близько 21.00 год. з невстановленими слідством особами, перебуваючи в сквері неподалік будинку №7 по вул.Сихівській в м.Львові, будучи в стані алкогольного сп*яніння, разом з іншими особами порушував громадський порядок. Зокрема ОСОБА_3 , будучи в громадському місці, голосно висловлювався нецензурною лайкою, розпивав в громадському місці алкогольні напої, чим в свою чергу вчиняв дії, що ображають людську гідність і громадську мораль, у зв`язку з чим на місце події було викликано працівників поліції. Цього ж дня близько 21.30 год. на повідомлення про порушення громадського порядку, що по вул.Сихівській, 7 в м.Львові, прибув екіпаж №405 управління патрульної поліції м.Львова в складі інспекторів другого взводу третьої роти третього батальйону ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які, будучи одягненими у форменний одяг та знаходячись при виконанні своїх службових обов`язків з охорони громадського порядку, діючи у відповідності до вимог чинного законодавства, керуючись положеннями ч.1, ч.2 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», з метою припинення протиправних дій ОСОБА_3 зробили останньому зауваження, на яке ОСОБА_3 відреагував агресивно. Так ОСОБА_3 в грубій формі, висловлюючись в сторону працівників поліції нецензурною лайкою, відмовився від припинення своїх протиправних дій, після чого працівниками поліції було прийнято рішення про затримання останнього. Однак ОСОБА_3 грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, продовжуючи виражатися в сторону працівників поліції грубою нецензурною лайкою, перешкоджаючи виконувати працівникам поліції обов*язки, пов`язані з охороною громадського порядку, вчинив опір працівникам поліції, та своєю рукою штовхнув інспектора патрульної поліції ОСОБА_5 , спричинивши останньому фізичну біль.

Окрім цього ОСОБА_3 6 липня 2017 року близько 19.00 год. з невстановленими слідством особами, перебуваючи біля дитячого майданчику неподалік будинку №1 по вул.Довженка у м.Львові, будучи в стані алкогольного сп`яніння, разом з іншими особами, порушував громадський порядок. Зокрема ОСОБА_3 будучи в громадському місці, голосно висловлювався нецензурною лайкою, розпивав в громадському місці алкогольні напої, чим в свою чергу вчиняв дії, що ображають людську гідність і громадську мораль, у зв`язку з чим на місце події було викликано працівників поліції. Цього ж дня близько 19.30 год. на повідомлення про порушення громадського порядку, що по вул.Довженка, 1 в м.Львові, прибув екіпаж №405 управління патрульної поліції м.Львова в складі інспекторів другого взводу третьої роти третього батальйону ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які, будучи одягненими у форменний одяг та знаходячись при виконанні своїх службових обов`язків з охорони громадського порядку, діючи у відповідності до вимог чинного законодавства, керуючись положеннями ч.1, ч.2 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», з метою припинення протиправних дій ОСОБА_3 зробили останньому зауваження, на яке ОСОБА_3 відреагував агресивно. Так ОСОБА_3 в грубій формі, висловлюючись в сторону працівників поліції нецензурною лайкою, відмовився від припинення своїх протиправних дій, після чого працівниками поліції було прийнято рішення про затримання останнього. Однак ОСОБА_3 грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, продовжуючи виражатися в сторону працівників поліції грубою нецензурною лайкою, перешкоджаючи виконувати працівникам поліції обов*язки, пов`язані з охороною громадського порядку, вчинив опір працівникам поліції, та своєю рукою штовхнув інспектора патрульної поліції ОСОБА_8 , спричинивши останній фізичну біль.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, та дав показання аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що вчинив правопорушення через стан алкогольного сп`яніння. Не заперечує проти застосування до нього амністії.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає. Потерпіла ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася, просить розглядати справу у її відсутності та при обранні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого. Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.3 ст.296 КК України, так як він вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, пов`язаного з опором представникові влади, який виконував обов`язки з охорони громадського порядку.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару і виправлення засудженого, а й запобігання вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 на підставі ст.ст.65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти громадського порядку та моральності, вчинення обвинуваченим злочину, який згідно із ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, має малолітню дитину, а також батька та бабцю з інвалідністю /зі слів обвинуваченого/, без зареєстрованого місця проживання, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Отже, враховуючи характер вчиненого та його суспільну небезпеку, обставину, що обтяжує відповідальність вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, особу обвинуваченого, який судимості немає, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся, що є обставиною, що пом`якшує відповідальність, відсутність претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілих, соціальні зв*язки, відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про призначення йому покарання в межах санкції статті, за якими кваліфіковано його дії - за ч.3 ст.296 КК України - позбавлення волі на строк 3 роки. Саме такий вид та розмір покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.ст.74, 86 КК України, ст.1 Закону «Про застосування амністії в Україні» на підставі закону України про амністію засуджений звільняється від відбування покарання.

Разом з тим 07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році», згідно з п.«в» ст.1 якого підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також особи кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років. За змістом ч.8 ст.10 даного Закону амністія може бути застосована лише в разі, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений не заперечує проти цього.

Враховуючи, що ОСОБА_3 до набрання чинності цим Законом вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, має малолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого не позбавлений батьківських прав, не заперечує проти застосування амністії, суд вважає за необхідне звільнити обвинуваченого від відбування покарання.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту закінчився 23 листопада 2017 року, підстави застосування заходів забезпечення кримінального провадження відсутні.

Керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, та призначити йому покарання 3 роки позбавлення волі.

На підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання.

Речові докази два компакт-диски CD-R з відеозаписами з місць події від 1 липня 2017 року та 6 липня 2017 року /постанови про визнання речовими доказами від 19 жовтня 2017 року/, які зберігаються при кримінальному провадженні, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1