Справа № 204/146/18
Провадження № 1-м/204/1/18
УХВАЛА
іменем України
15 січня 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , затриманого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 про перевірку наявності підстав тримання особи під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який знаходиться у міжнародному розшуку, у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ч.2 ст.228 КК Російської Федерації по кримінальній справі № 24-5322 (10), -

ВСТАНОВИВ:
До Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 про перевірку наявності підстав подальшого тримання під вартою Єфіменка ОСОБА_8 , який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ч.2 ст.228 КК Російської Федерації.
В обґрунтування клопотання заступник керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 зазначає, що ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2017 року за результатами розгляду клопотання заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 про застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ч. 2 ст. 228 КК Російської Федерації, прийняте рішення про застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення його видачі (екстрадиційний арешт) та утримання його в умовах Дніпровської установи виконання покарань № 4. До Генеральної прокуратури України від Генеральної прокуратури Російської Федерації відповідно до ст.ст. 56, 58, 60, 80 «Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22 січня 1993 року надійшов запит номер 81/3-925-17 від 11 вересня 2017 року про застосування тримання під вартою та екстрадицію ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч. 2 ст. 228 Кримінального кодексу Російської Федерації. Проведення екстрадиційної перевірки Генеральною прокуратурою України доручено прокуратурі Дніпропетровської області. Згідно висновку матеріалів перевірки УПМ УМВС Росії по Мурманській області від 02 червня 2017 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Російської Федерації. Інкримінований ОСОБА_6 злочин за законодавством України відповідає ч.2 ст. 309 КК України, і є екстрадиційним, оскільки передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, тобто, відповідно до ч. 2 ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, діяння ОСОБА_6 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на термін не менше одного року, а саме більш тяжке покарання. Строк давності притягнення ОСОБА_6 до відповідальності за вчинений злочин відповідно до вимог ст. 49 КК України не закінчився. На даний час Генеральною прокуратурою України розглядається запит компетентних органів Російської Федерації про видачу ОСОБА_6 та проводиться екстрадиційна перевірка. Таким чином, враховуючи викладене на думку прокурора зміна запобіжного заходу за ініціативи української сторони призведе до неможливості забезпечення фактичної передачі особи, у зв`язку з чим заступник керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 звертається до суду з даним клопотанням.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання і просив суд визнати наявність підстав для подальшого тримання під вартою в умовах Дніпровської установи виконання покарань № 4 ОСОБА_6 для забезпечення його видачі правоохоронним органам Російської Федерації.
ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Захисник ОСОБА_5 зазначив, що затриманий звертався до Державної міграційної служби з питанням щодо надання йому статусу біженця, результати якого на даний час не відомі, однак враховуючи таке звернення наявні підстави для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Суд, вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , затриманого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_5 , дослідивши клопотання та додані матеріали до нього, встановив наступне.
Постановою Кольського районного суду Мурманської області від 11 травня 2017 року ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з підписки про невиїзд та належну поведінку на тримання під вартою строком на два місяці.
Інкримінований ОСОБА_6 злочин за законодавством України передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше одного року.
Відповідно до ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2017 року відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до його фактичної передачі правоохоронним органам Російської Федерації, у зв`язку з тим, що до Генеральної прокуратури України від компетентних органів Російської Федерації відповідно до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, надійшов запит номер 81/3-925-17 від 11 вересня 2017 року про вирішення питання стосовно взяття під варту та видачі ОСОБА_6 для притягнення до кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч. 2 ст. 228 КК Російської Федерації.
Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2017 року вищевказану ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2017 року залишено без змін.
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2017 року визнано наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_6 під вартою в межах строку його екстрадиційного арешту, застосованого ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2017 року, до його фактичної передачі правоохоронним органам Російської Федерації.
Згідно ч. 10 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.
Частиною 11 ст. 584 КПК України передбачено, що у межах строку екстрадиційного арешту слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
На даний час Генеральною прокуратурою України розглядається запит компетентних органів Російської Федерації про видачу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та проводиться екстрадиційна перевірка.
Строк давності притягнення затриманого до відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення відповідно до ст. 49 КК України не закінчився.
При вирішенні питання щодо наявності підстав для подальшого тримання ОСОБА_6 під вартою, судом враховуються положення ч. 2 ст. 585 КПК України, згідно яких слідчий суддя повинен враховувати відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень. Судом встановлено, що ОСОБА_6 ухилявся від правосуддя у Російській Федерації та покинув країну на початку 2014 року, внаслідок чого був оголошений у міжнародний розшук.
Таким чином, при вирішенні клопотання прокурора суд також враховує, що застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не буде гарантувати запобіганню втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, оскільки ОСОБА_6 є громадянином Російської Федерації та перебуває у розшуку. Докази надання затриманому ОСОБА_6 статусу біженця на час розгляду справи у суді відсутні.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що підстав для зміни запобіжного заходу відносно затриманого ОСОБА_6 , на інший не пов`язаний із триманням під вартою, на час розгляду даного клопотання не встановлено.
На підставі викладеного та керуючись Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, ст.ст.372, 584 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 про перевірку наявності підстав тримання особи під вартою відносно ОСОБА_6 , громадянина Російської Федерації, який знаходиться у міжнародному розшуку, у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого ч.2 ст.228 КК Російської Федерації задовольнити.
Визнати наявність підстав для подальшого тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Дніпровській установі виконання покарань (№ 4) в межах строку його екстрадиційного арешту, застосованого ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2017 року, до його фактичної передачі правоохоронним органам Російської Федерації.
Продовжити застосування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до його фактичної передачі правоохоронним органам Російської Федерації, для притягнення до кримінальної відповідальності, в межах строку його екстрадиційного арешту, та утримувати його у Дніпровській установі виконання покарань (№ 4).

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: