УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.01.2018 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ужгород, громадянки України, українки, з вищою освітою, незаміжня, пенсіонерки, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, надійшов до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, за яким ОСОБА_4 обвинувачується у заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме 22 жовтня 2014 року ОСОБА_4 взято на облік як внутрішньо переміщену особу, переміщену з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, в Управлінні праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради. Починаючи із жовтня 2014 року вказаній особі призначено щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 та Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 за №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг».
Проте ОСОБА_4 , всупереч п.п. 6, 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 за №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», з метою неправомірного отримання нею щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг 27.10.2014, подано до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради заяву для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлового-комунальних послуг, в якій вона повідомила завідомо недостовірну інформацію про відсутність у неї у власності житлового приміщення, розташованого в регіоні іншому, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції на населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. На підставі вищевказаної заяви ОСОБА_4 , за період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року Управлінням праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради нараховано та виплачено з державного бюджету громадянці ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 5 328 гривень 71 копійок.
Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, з метою незаконного отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, шляхом подання до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради завідомо недостовірної інформації про відсутність у неї у власності житлового приміщення, розташованого в регіоні іншому, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції на населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, ввела в оману працівників Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради та незаконно заволоділа за період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року коштами державного бюджету в сумі 5 328 гривень 71 копійок, чим завдала матеріальної шкоди державі в особі Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради на вищезазначену суму.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 45 КК України. Своє клопотання мотивувала тим, що вона повністю визнає свою вину, щиро розкаюється у скоєному, раніше не судима та вперше вчинила злочин, який є невеликої тяжкості, активно сприяла у розкритті злочину.
Прокурор проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за дійовим каяттям не заперечувала, вказуючи що для цього є всі правові підстави.
Представник органу з питань пробації проти клопотання обвинуваченої не заперечувала.
Вирішуючи питання по клопотанню обвинуваченого, слід зазначити, що підставами для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності є визнання нею вини, активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, відсутність заподіяної злочином шкоди, позитивні характеристики, відсутність судимості, невелику тяжкість скоєного, відповідно дост. 12 КК України.
З`ясувавши позицію учасників кримінального провадження, перевіривши обставини викладені у клопотанні, суд вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
При цьому відповідно до вимог постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами Українизаконодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, передбачене у ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обовязковим, за наявності обов`язкових умов, визначених у цій статті.
Відповідно до ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ч.1 та ч.4 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до п. 1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
На підставі ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Підсумовуючи вище викладене суд прийшов до висновку, що є всі правові підстави для задоволення клопотання та закриття даного кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям, оскільки обвинувачена ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягуються вперше за вчинення злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочину невеликої тяжкості. Згідно обвинувального акта до обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 відноситься щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено. По місцю проживання обвинувачена характеризується позитивно. Відповідно наведеному ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213КК України, у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України, а кримінальне провадження відносно нього підлягає закриттю.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженні 880,4 грн. витрати за проведення експертизи.
Керуючись ст. 45 КК України, ст. ст. 285, 288, 314, 372 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_4 про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Ужгород, громадянку України, українку, з вищою освітою, незаміжню, пенсіонерку, раніше не судиму, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, кримінальне провадження відносно неї закрити.
Стягнути з ОСОБА_4 880/вісімсот вісім/грн. 40коп. витрат за проведення експертизи.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1