Справа № 743/1111/17
Провадження №1-кп/743/81/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2017 року

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - суддіОСОБА_1 ,
при секретаріОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки кримінальне провадження (внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000105 від 15.03.2017 р.) по обвинуваченню

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України,
уродженця с. Єліне Сновського (на той час Щорського
району Чернігівської області,
з базовою загальною середньою освітою,
розлученого,
не працюючого,
зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 ,
без визначеного місця проживання,
реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено,

раніше судимого:
1) 15.11.1996 року Щорським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 143, ст. 42 КК УРСР 1960 року до 2 років позбавлення волі з конфіскацією 1/3 індивідуального майна;
2) 16.12.1997 року Городнянським районним судом Чернігівської області за ч. 4 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ст. 42 ч.
1, ст. 42 ч. 3, ст. 44 КК УРСР 1960 року до 3 років
позбавлення волі з конфіскацією майна;
3) 29.05.2001 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 141 КК УРСР 1960 року до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
4) 01.06.2006 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
5) 16.03.2009 року Городнянським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
6) 15.06.2011 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;
7) 09.04.2015 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 68, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 1 місяці позбавлення волі, покарання відбув повністю,
за ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з Щорським районним судом Чернігівської області),

ВСТАНОВИВ:
12 лютого 2017 р., близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, знаходячись в кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, з верхньої шухляди комоду здійснив крадіжку державних нагород та пам`ятних знаків СРСР та України, а саме:

- ордену «Красной звезды» вартістю 1 400 грн.;

- медалі «За боевые заслуги» вартістю 270 грн.;

- медалі «Маршал Советского союза Жуков» вартістю 15 грн.;

- медалі «Жукова» вартістю 15 грн.;

- ювілейної медалі «40 лет вооруженных сил СССР» вартістю 100 грн.;

- ювілейної медалі «50 лет победы в Великой Отечественной войне 19411945 гг.» вартістю 5 грн.;

- ювілейної медалі «30 лет победы в Великой Отечественной войне 19411945 гг.» вартістю 5 грн.;

- ювілейної медалі «40 лет победы в Великой Отечественной войне 19411945 гг.» вартістю 5 грн.;

- пам`ятного знаку «50 років визволення України» вартістю 25 грн.;

- ювілейної медалі «60 лет вооруженных сил СССР» вартістю 5 грн.;

- ювілейної медалі «20 лет победы в Великой Отечественной войне 19411945 гг.» вартістю 5 грн.;

- ювілейної медалі «70 лет вооруженных сил СССР» вартістю 5 грн.;

- єдиного загальнорадянського знаку «Победитель социалистического соревнования 1973 года» вартістю 10 грн.;

- медалі «За безупречную службу в вооруженных силах СССР» вартістю 10 грн.,

які належали потерпілій ОСОБА_8 , спричинивши останній майнову шкоду на загальну суму 1 875 грн..

Допитаний в судовому засіданні, в режимі відеоконференції з Щорським районним судом Чернігівської області, обвинувачений ОСОБА_9 вину визнав в повному обсязі та показав, що він в вечірній час 12 лютого 2017 р. перебував в будинку знайомого ОСОБА_10 в смт. Любеч Ріпкинського району Чернігівської області, з яким вживав спиртні напої, в ході яких останній показав йому описані вище орден, медалі та знаки. Коли він залишився в кімнаті один, то скориставшись цим таємно їх викрав. В подальшому, він з ОСОБА_11 побився. У зв`язку з чим, звернувся до лікарні. На наступний день поїхав в м.Чернігів, де на Привокзальному ринку за 30 грн. незнайомому збув вказані вище орден, медалі та знаки. Не оспорює перелік та вартість ордена, медалей та знаків. Отримані кошти витратив на свої потреби. У вчиненому кається та просив суворо не карати, врахувавши, що йому вже ампутували одну ногу, можливо ампутують ще одну ногу, що він, не маючи паспорта громадянина України, не може подати документи на встановлення йому групи інвалідності.

На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_9 та потерпіла ОСОБА_12 правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд прийшов до висновку про наявність діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , що таке діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, про доведеність винності ОСОБА_6 у повторному вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки).

Вирішуючи питання про визначення міри покарання, що може бути призначена обвинуваченому та потреби у його відбуванні, суд керується загальними засадами призначення покарання (ст.. 65 КК України), враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого, досудову доповідь на обвинуваченого, позицію потерпілої.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд вважає щире каяття у вчиненому, а обставиною, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 за останнім місцем відбування покарання характеризується позитивно, притягувався до адміністративної відповідальності за розпивання спиртних напоїв в громадських місцях і появу в громадських місцях у п`яному вигляді, за вчинення цих дій повторно, за куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу алкоголізму, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, має непогашені судимості за вчинення умисних злочинів проти власності.
Вказанев сукупності з тим, що ОСОБА_9 вчинив дане кримінальне правопорушення через короткий час після звільнення з місць позбавлення волі (11 днів), , на думку суду, свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, продовжує вчиняти кримінальні правопорушення та його поведінка свідчить про вперте небажання дотримуватися норм закону, моралі та загально встановлених правил суспільної поведінки.

При цьому, орган пробації, в досудовій доповіді на ОСОБА_6 вказав, що ризик вчинення нового злочину є дуже високим, що високим є ризик небезпеки його для суспільства, що виправлення останнього без ізоляції від суспільства є неможливим, а потерпіла ОСОБА_12 в судовому засіданні наполягала на призначенні останньому реального позбавлення волі.

Враховуючи наведене в сукупності з тим, що після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_13 була проведена операція з ампутації лівої нижньої кінцівки на рівні середньої третини, за поясненнями ОСОБА_6 , на даний час, через відсутність паспортного документу йому не встановлена група інвалідності, суд приходить до переконання, що ОСОБА_13 слід призначити покарання у виді саме арешту на максимальний строк, що відповідатиме меті його виправлення та перевиховання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_13 необхідно відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Враховуючи те, що ОСОБА_9 має більше двох непогашених судимостей за вчинення умисних тяжких злочинів (ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, ч. 4 ст. 81, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141 КК УРСР 1960 року), то в силу ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» та п "в" ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", яка забороняє застосування амністії до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії, до ОСОБА_6 не може бути застосована амністія згідно п. "г" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
До тяжких можна віднести хвороби, включені до Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572, в розділі14 "Анатомічні дефекти внаслідок захворювання чи травми" якого вказана в исока ампутація верхніх або нижніх кінцівок, а також поєднання високих ампутацій однієї верхньої і однієї нижньої кінцівок.

За інформацією Сновської центральної районної лікарні Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області, яка викладена в листах від 14.08.2017 р. № 02-488 та від 29.09.2017 р. № 02-553, у вказаній лікарні 8 серпня 2017 р., тобто після вчинення ним кримінального правопорушення, ОСОБА_13 була проведена операція з ампутації лівої нижньої кінцівки на рівні середньої третини, що відноситься до високої ампутації нижніх кінцівок.
На думку суду, передчасним, на даній стадії кримінального процесу є застосування до ОСОБА_6 положень ч. 2 ст. 84 КК України, що не перешкоджає подальшому розгляду даного питання, в процесі виконання вироку.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався, підстави для застосування запобіжних заходів відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

По кримінальному провадженню не заявлявся цивільний позов, в ньому відсутні процесуальні витрати.

Керуючись ст. ст. 370, 374-376 КПК України суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 6 місяців арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_14 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався, підстави для застосування запобіжних заходів відсутні.
По кримінальному провадженню не заявлявся цивільний позов, в ньому відсутні процесуальні витрати.

Залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження оптичний носій, який наданий свідком ОСОБА_15 ..

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом 30-ти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, та надіслати поштою потерпілій та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_16