Справа № 748/3149/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/314/2018
Категорія - ст. 185 ч. 1 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Чернігівської області на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2017 року, щодо ОСОБА_6 , за підозрою вчинення суспільно небезпечного діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8 ,

законного представника ОСОБА_9 ,

особи, що вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_6

представника служби у справах дітей Чернігівської районної ради ОСОБА_10

У С Т А Н О В И Л А:

Не погоджуючись з рішенням суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу стосовно ОСОБА_6 змінити, виключити з мотивувальної частини ухвали посилання суду на процесуальний статус ОСОБА_6 як обвинуваченого. Також просив виключити з мотивувальної та резолютивної частин ухвали рішення суду про стягнення із законного представника малолітнього ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта за проведення судово товарознавчої експертизи в сумі 198 грн.. Доповнити резолютивну частину ухвали висновком про вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Вказує, що судом першої інстанції помилково було стягнуто витрати, оскільки останні стягуються при ухваленні вироку. Також, судом першої інстанції не зроблено висновку про те, яке саме діяння вчинив ОСОБА_6 з посиланням на норми закону України про кримінальну відповідальність. Крім того, судом в порушення ч. 2 ст. 42 КПК України не правомірно визначено процесуальний статус ОСОБА_6 як обвинувачений.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2017 року клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру задоволено.

Застосовано до малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_9 на строк до досягнення ОСОБА_6 шістнадцяти років.

Стягнуто із законного представника малолітнього ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів за проведення судово-товарознавчих експертиз в сумі 198 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, Малолітній обвинувачений ОСОБА_6 03 листопада 2017 року близько 14 год. 00 хв., знаходячись у роздягальні спортивного залу Киїнської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Чернігівської районної ради Чернігівської області, що розташована по вул. Перемоги, 11, корп. 1 в с. Киїнка Чернігівського району Чернігівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з рюкзака малолітнього ОСОБА_11 таємно викрав мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі Redmi Note 4x, вартістю 4 179 грн. 05 коп. зі стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 грн., згідно судово-товарознавчої експертизи № 5295/5296/17-24 від 20 листопада 2017 року, а всього на загальну суму 4 204 грн. 05 коп., що належать ОСОБА_12 , чим заподіяв останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, малолітнього ОСОБА_6 та його законного представника ОСОБА_9 , представника служби у справах дітей Чернігівської районної ради ОСОБА_10 , які не заперечували проти апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначених в ухвалі діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, тому в цій частині ухвала не перевіряється.

Відповідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Окрім того, зі змісту п. 13 ч. 1 ст. 368 та ч. 4 ст. 374 КПК України, також, презюмується, що питання на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі вирішуються судом лише при ухваленні вироку.

Відповідно до ст.ст. 372, 501 КПК України, при постановленні ухвали суд такі питання не вирішує.

З матеріалів провадження вбачається, що обвинувальний вирок щодо ОСОБА_6 не ухвалювався, він не мав процесуального статусу обвинуваченого, оскільки не досяг віку кримінальної відповідальності.

Стягнення процесуальних витрат із законних представників неповнолітніх, які не досягли віку кримінальної відповідальності, не врегульовано нормами кримінального процесуального законодавства.

Тому рішення суду про стягнення процесуальних витрат із законного представника особи, до якої застосовано примусові заходи виховного характеру, його матері - ОСОБА_9 , ухвалене з порушенням.

За таких обставин, суд вийшов за межі своїх повноважень при розподілі процесуальних витрат чим порушив конституційний принцип згідно якого органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також, судоми першої інстанції, в порушення вимог ст. 372 КПК України, допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства у зв`язку з відсутністю в резолютивній частині рішення висновку суду про вчинення особою суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за яке до неї застосовано примусовий захід виховного характеру.

На переконання колегії, вказані порушення є істотними, що є безумовною підставою для зміни судового рішення.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що суд першої інстанції встановлює, що малолітній обвинувачений ОСОБА_6 таємно викрав мобільний телефон, що належить ОСОБА_12 .

В подальшому на підставі досліджених доказів суд робить висновок, що умисні дії малолітнього ОСОБА_6 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна, мають ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 42 КПК України обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 цього Кодексу.

З матеріалів провадження вбачається, що стосовно ОСОБА_6 обвинувальний акт до суду не передавався, адже він не досяг віку кримінальної відповідальності, тому судом неправомірно визначено його процесуальний статус як обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_13 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 501 КПК України, колегія

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області задовольнити.

Ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2017 року, щодо ОСОБА_6 змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали посилання суду на процесуальний статус ОСОБА_6 як обвинуваченого.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частин ухвали рішення суду про стягнення із законного представника малолітнього ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта за проведення судово товарознавчої експертизи в сумі 198 грн..

Доповнити резолютивну частину ухвали висновком про вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В іншій частині зазначену ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до касаційного суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4