Справа № 453/847/17
№ провадження 1-кп/453/168/17
В И Р О К
іменем України
23 жовтня 2017 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
та його захисника адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із неповною вищою освітою, одруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, депутатом не являється, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_6 10.04.2017 року об 20 год. 35 хв., керуючи автопоїздом у складі мікроавтобуса марки «Mercedes Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 та бортового причепа марки «Сантей 750-111», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснюючи стоянку на 661-у км автомобільної дороги Київ-Чоп, поблизу мотелю «Окей», що у с. Коростів Сколівського району Львівської області, порушив вимоги Р.1 п. 1.5; Р.2 п. 2.3 д); Р.15 п.п. 15.2, 15.7, 15.12 та15.13 Правил дорожнього руху України, які виразилися у тому, що він, не вживши усіх засобів для недопущення самовільного руху керованого ним транспортного засобу, зокрема не поставивши такий на стоянкове гальмо та під кутом до краю проїзної частини, залишив даний автопоїзд на ділянці дороги зі спуском, не зачинивши праві розсувні пасажирські двері такого, щоб, таким чином, не створювати перешкод іншим учасникам дорожнього руху, котре, у подальшому, призвело до самовільного руху зазначеного автопоїзда уперед у відсутності водія. Внаслідок такого, відбулось затискання пасажира даного транспортного засобу гр. ОСОБА_8 між правим бортом мікроавтобуса марки «Mercedes Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 та лівим бортом напівпричепа марки «KRONE», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який входив до складу автопоїзда із автомобілем-тягачем марки «DAF FT XF», реєстраційний номер НОМЕР_4 , що стояв запаркованим дещо правіше мікроавтобуса марки «Mercedes Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у результаті чого остання померла на місці події. Внаслідок порушення водієм ОСОБА_6 правил безпеки дорожнього руху потерпіла ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 73 від 03.05.2017 року, отримала садно майже по всьому проміжку підреберної дуги справа, садно у ділянці підреберної дуги зліва по передньо-пахвинній лінії, садно на зовнішній поверхні середньої третини правого передпліччя, перелом хребта між дев`ятим та десятим грудними хребцями з ушкодженням спинного мозку та з вогнищевими крововиливами у навколишні м`які тканини, множинні непроникаючі та проникаючі (з ушкодженням пристінкової плеври) у плевральну порожнину, переломи ребер справа, з вогнищевими крововиливами у навколишніх м`яких тканинах, забої обох легень у вигляді вогнищевих крововиливів, правобічний гемоторакс (кров у плевральній порожнині біля 2 л), множинні розриви печінки з розвитком гемоперитонеуму (кров у черевній порожнині біля 1,5 л), вогнищеві крововиливи у м`які тканини навколо правої нирки та правого наднирника. Описані тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_8 могли утворитися внаслідок дій тупих предметів, цілком можливо, внаслідок стиснення тіла між транспортними засобами під час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10.04.2017 року та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті і за ступенем тяжкості, відносно живих осіб, мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження по небезпеці для життя у момент їх заподіяння.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , після роз`яснення йому змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченого, вину визнав повністю та підтвердив наведені вище обставини. На даний час він усвідомив свою вину, просить його суворо не карати. Зазначив також про часткове відшкодування у добровільному порядку заподіяної ним шкоди потерпілим і досягнення домовленостей з останніми з вказаного приводу.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Пом`якшуючою вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, суд вбачає його щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та сукупність усіх обставин, що його характеризують, зокрема необережну форму вини, і, відповідно, відсутність мотивів кримінального правопорушення, обставини вчинення такого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого, обставини що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують. Так, обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, частково відшкодував потерпілим завдані ним збитки. Обвинувачений ОСОБА_6 позитивно характеризується за місцем проживання, вперше притягається до кримінальної відповідальності, на диспансерних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Суд також бере до уваги ставлення потерпілої та представника потерпілої до скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення і призначення йому покарання, що зазначені у ході судового засідання.

З урахуванням наведених обставин, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на певний строк. При цьому, суд вважає за доцільне позбавити обвинуваченого ОСОБА_6 права керувати транспортними засобами на певний строк.

Таким чином, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність зазначених вище даних про особу обвинуваченого, міру покарання у виді позбавлення волі на певний строк з позбавленням права керувати транспортними засобами на певний строк, суд вважає такою, що відповідає призначеному покаранню, є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Одночасно суд, у відповідності до поданої обвинуваченим ОСОБА_6 у судовому засіданні письмової заяви від 23.10.2017 року про застосування щодо нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році», вважає за необхідне та можливе звільнити останнього від призначеного судом як основного, так і додаткового покарання, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 , котрий не позбавлений батьківських прав, на день набрання чинності вказаним Законом має малолітню дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітню дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким не виповнилося вісімнадцять років. Перешкод до застосування до ОСОБА_6 амністії, передбачених положеннями Закону України «Про амністію у 2016 році», не вбачається.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо стягнення судових витрат, а також долі речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Згідно п. «в» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити засудженого ОСОБА_6 від призначеного покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку у законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 3 466 (три тисячі чотириста шістдесят шість) гривень 50 (п`ятдесят) копійок судових витрат за проведення автотехнічних експертиз.

Речовий доказ: DVD-R диск Verbatim, на якому є маркувальні позначення «4.7 GB», «16 х speed vitesse velocidad», «120 mm» та MOV 0137, на якому записано відеофайл із механізмом розвитку дорожньо-транспортної пригоди, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: автопоїзд у складі автомобіля «Mercedes Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 та бортового причепа марки «Сантей 750-111», реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути власникам

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1