АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________
Справа № 640/4339/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11сс/790/628/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: В порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2018 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 05 квітня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 о кримінальному провадженню №0007527 від 21.12.2016 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - адовольнити.
Продовжено підозрюваному ОСОБА_9 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.З ст.187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань правління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27 м. Харкова, в межах строку досудового розслідування на строк 35 днів, тобто до 09 травня 2018 року включно, без визначення застави.
Зобов`язано старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою останнього.
Встановлено строк дії ухвали до 09 травня 2018 року включно.
Як зазначено в ухвалі, 04.04.2018 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчог о ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 без визначення застави терміном на два місяці тобто до 09 червня 2018 року (а.с.66).
В обґрунтування клопотання, слідчий вказував, що що 06 грудня 2016 року о 17:00 год. ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою в групі з невстановленими особами, маючи намір на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя особи, незаконно проникли до домоволодіння раніше невідомої їм ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , погрожуючи останній ножем та спричинивши тілесні ушкодження, відкрито заволоділи ювелірними виробами на загальну суму 100 000 доларів США (станом на 06.12.2016 що курсу валют 2 612 740 гривень), мобільним телефоном IPhone 7 - imei НОМЕР_1 , вільним телефоном IPhone 6 - imei НОМЕР_2 , мобільним телефоном Samsung - imei НОМЕР_3 , планшетом марки IPad, двома годинниками марки «Брайтлин» номер № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 та «Ролекс», ключами від автомобілів «Porsche Масап» та «Audi А8», окулярами марки «Prado».
Крім того, 12 грудня 2017 року під час проведення обшуку за місцем фактичного мешкання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено предмет схожий на бойовий пістолет марки «ПМ» (пістолет Макарова) із зазначенням серії НОМЕР_6 , який, відповідно до довідки УСБ України в Харківській області №70/14393 від 12.12.2017 являється табельною зброєю, що знаходиться на балансі УСБ України та відноситься до категорії вогнепальної зброї. Дана вогнепальна зброя була закріплена на праві постійного носіння та зберігання за першим заступником начальника Служби Безпеки України в Харківській області ОСОБА_12 та викрадена 01.09.2016 з місця мешкання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 . Вказану вогнепальну зброю ОСОБА_9 зберігав за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу.
За даним фактом до ЄРДР внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення за № 0007527 від 20.12.2016 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.263, ч.3 ст.187 КК України.

12.12.2017 року ОСОБА_9 був затриманий.
13.12.2017 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних іавопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України.
13.12.2017 року слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова відносно підозрюваного ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливісті внесення стави.
02.02.2018 року постановою заступника прокурора Харківської області строк досудового розслідування продовжено до 09.05.2018 року.
09.02.2018 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова строк тримання під ртою відносно ОСОБА_9 продовжено до 09.04.2018 року.
Крім того слідчим зазначено, що вина підозрюваного ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених, ч.1 ст.263, ч.З ст.187 КК України підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: показами потерпілої ОСОБА_11 , протоколом проведення обшуку за адресою АДРЕСА_2 ., та протоколом обшуку за ресою: АДРЕСА_4 , довідкою від УСБУ в Харківській області №70/14393 від 12.12.2017, протоколом огляду предметів від 12.12.2017, протокол пред`явлення предметів для впізнання потерпілій ОСОБА_11 протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , протоколом допиту свідка ОСОБА_16 .
Слідчим вказано, що строк тримання підозрюваного ОСОБА_9 закінчується 09 квітня 2018 року. Однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не виявляється можливим, тому що необхідно додатково провести наступні слідчі дії: отримати висновки раніше призначених судових експертиз, а саме судово-товарознавчої, судово- молекулярно-генетичної експертизи, судово-медичної; за наслідками проведення всіх слідчих дій остаточно повідомити про підозру ОСОБА_9 .
Слідчийм зазначено, що незважаючи на закінчення терміну тримання під вартою підозрюваного 09.04.2018 року, заміна раніше обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 недоцільна, оскільки до цього часу існують не усунуті ризики передбачені п.1, п.З, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, слідчий акцентував увагу, на той факт що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину поєднаного із застосуванням насильства, щодо потерпілої, а тому при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою без застосування застави (а.с.1-4).

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263, ч.З ст.187 КК України та вважав встановленим існування ризиків, передбачених п.1, п.З, п.4, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того слідчим суддею зазначено, що враховуючи існування ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень - дванадцяти років позбавлення волі, а також, що за час тримання підозрюваного під вартою зазначені ризики не зменшилися та не втратили своєї актуальності та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання підозрюваного під вартою, а тому слідчий суддя продовжив для підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на період досудового розслідування, на строк 35 днів, тобто до 09 травня 2018 року включно (а.с 66-69).
Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 05.04.2018 року про продовження запобіжного заходу ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою до 09.05.2018 року та постановити нову ухвалу про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Апеляційну скаргу захисник обґрунтовує тим, оскаржувана ухвала незаконна та необґрунтована, з порушенням вимог КПК України та є такою, що підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, захисника ОСОБА_7 , який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, думку прокурора який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п. 3, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:

1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України;

2.наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.1, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

3.недостатність застосування до ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України.

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.1, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді подовження терміну тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов*язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Доводи на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою.

Наведене вище, узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 г- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою, або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів.
Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, слідчий суддя врахував положення ст.ст. 177,178,182,183 КПК України і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді продовження терміну тримання тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного слідчий суддя врахував сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшилися та продовжують існувати; доведеність слідчим та прокурором обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного з чим погоджується і апеляційний суд.
Окрім того, слід зазначити, що доводи апеляційної скарги захисника є взаємовиключними, оскільки адвокат, стверджуючи про необґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення та недоведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тобто відсутність взагалі підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу, просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід, що не пов`язаний з утриманням підозрюваного під вартою.

Посилання на порушення норм ст.ст.20, 277 КПК України щодо пред`явленої підозри за ч. 1 ст. 263 КК України неспроможні.
Крім того, зазначені захисником в апеляційній скарзі, дані щодо ОСОБА_9 , а саме те, що підозрюваному 34 роки, він є громадянином України, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має середню освіту, має постійне місце проживання, позитивну репутацію, цивільний шлюб з ОСОБА_17 , а також має на утриманні двох малолітніх дітей вірність висновків слідчого судді не спростовує.

Слідчим суддею виконано вимоги ч.1 ст.194 КПК України.

Всі інші питання, в тому числі винності чи не винності ОСОБА_9 в скоєнні умисного особливо тяжкого злочину поєднаного із застосуванням насильства, фактичні обставини справи, а також питання відносності та допустимості доказів і вірності кваліфікації скоєного, вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Посилання адвоката ОСОБА_7 на необхідність застосування при розгляді апеляційної скарги Рішення ЄСПЛ «Белевіцкій проти Російської Федерації», « Нахманович проти Російської Федерації», «Сташайтіс проти Литви», «Панченко проти Російської Федерації», «Ілійков проти Болгарії», «Лателье проти Франції», «Рохліна проти Російської Федерації», «Вєрєнцов проти України", «Коккінакіс проти Греції», «С.В. проти Сполученого Королівства», «К.Р. проти Сполученого Королівства», «Коеме та інші проти Бельгії», «Ашур проти Франції», «Кононов проти Латвії» заслуговує на увагу, натомість колегія суддів вважає, що прийняте судом рішення цілком узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у зазначених рішеннях.

За таких обставин, ухвала слідчого судді винесена обґрунтовано, належним чином мотивована, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляції колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 05 квітня 2018 року щодо продовження строку тримання під вартою у відношенні підозрюваного за ч.1 ст.263, ч.3 ст.187 КК України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування до 09 травня 2018 року включно залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: