Справа № 1-3/11
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2018 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчин кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Мокра Рибницького району Молдова, з базовою середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживаючий, за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за участю: прокурора - ОСОБА_4 , підсудного ОСОБА_3 , -
ВСТАНОВИВ:
Близько 23:00 ОСОБА_3 04.05.2003, з метою крадіжки чужого майна, прийшов до домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_5 . Зірвавши металевим прутом скобу навісного замка з вхідних дверей, ОСОБА_3 проник в приміщення погребу, звідки умисно, таємно викрав 30 кг. моркви по ціні 2 грн./кг. на суму 60 грн., скляний бутель ємкістю 10 літрів, вартістю 10 грн. та банку ємкістю 3 літри, вартістю 3 грн., у яких містилося 7 кг. консервованих огірків по ціні 1,50 грн./кг. на суму 10,50 грн. Після чого, заніс викрадені речі до себе додому.
Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_3 знову прийшов до вищевказаного домогосподарства, де з приміщення погребу умисно, таємно викрав два пластмасових 50-літрових бачки по ціні 45 грн. кожен на суму 90 грн., які також заніс до себе додому.
Всього ОСОБА_3 викрав чужого майна на загальну суму 173,50 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.
Підсудний ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю та надав показання, що він вже не пам`ятає як саме все відбувалось, оскільки пройшло дуже багато часу, однак обставини викладені в обвинувальному акті повністю відповідають дійсності, а саме, що він у 2003 році проживав у с. Торків, Тульчинський район Вінницька область разом з дружиною та дітьми. Прийшовши до домогосподарства, розташованого, за адресою: АДРЕСА_3 , зірвавши навісного замка проник до приміщення погребу, звідки вчинив крадіжку 30 кг. моркви, скляний бутель ємкістю 10 літрів та банку ємкістю 3 літри, у яких містилося 7 кг. консервованих огірків, два пластмасових 50-літрових бачки. Після чого, заніс викрадені речі до себе додому. В скоєному щиро кається.
Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з"явилась, надала суду заяву, у якій вказала, що матеріальних чи інших претензій до підсудного ОСОБА_3 не має, покарання просить призначити на погляд суду та позов заявлений під час досудового слідства залишити без розгляду.
У відповідності до вимог ст. 299 КПК України (в редакції 1960 року), приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом підсудного, характеризуючих його особу матеріалів справи та щодо речових доказів.
Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_3 , а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, у судовому засіданні доведена у повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд враховує суспільну небезпеку скоєного ним злочину, а також особу підсудного, який щиро розкаявся у скоєному, за місцем проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності не притягувався.
Обставиною, яка, відповідно ст. 66 КК України, пом`якшує покарання підсудного суд визнає його щире каяття.
Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
За таких обставин, з метою попередження вчинення підсудним нових злочинів, його виправлення, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у межах санкції визначеної ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
Також, з огляду на викладене, приймаючи до уваги суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_3 злочину, обсяг заподіяної шкоди, особу підсудного, який щиро розкаявся у вчиненому злочині, встановленуу судовому засіданні пом`якшуючу покарання обставину, відсутність матеріальних претензій до нього з боку потерпілої, а також те, що його виправлення можливе без реального відбуття покарання, суд приходить до висновку про можливе застосування відносно нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбуття покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки визначені ст. 76 КК України.
Підсудному ОСОБА_3 , 22.05.2003 обрано запобіжний захід у виді підписки про невиїзд. Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 04.05.2007 ОСОБА_3 змінено запобіжний захід з підписки про невиїзд на тримання під вартою.Затримання ОСОБА_3 відбулось 08.02.2018. Разом з тим, у зв`язку з повним визнанням вини підсудним, щирим каяттям у скоєному, суд приходить до висновку про відсутність ризиків переховування останнього, а тому вважає можливим змінити йому запобіжний захід до вступу вироку у законну силу з тримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши його з під варти в залі судового засідання.
На підставі ст. 72 КК України, у строк відбування основного покарання ОСОБА_3 слід зарахувати строк перебування під вартою з 08.02.2018 по 15.02.2018 включно, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Згідно п. 7 ст. 324 КПК України постановляючи вирок, суд повинен вирішити питання чи підлягає задоволенню цивільний позов.
Згідно ст. 328 КПК України, постановляючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Враховуючи те, що від потерпілої надійшла заява про залишення цивільного позову без розгляду, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст. 257 ЦПК України, залишити позов без розгляду.
Питання речових доказів вирішити у порядку ст. 81 КПК України.
Судових витрат у справі немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 72, 75, 76, ч. 3 ст. 185 КК України, ст. 323, 324, 342 КПК України (в редакції 1960 року), суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін строком 1 (один) рік.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_2 :
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
На підставі ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування основного покарання строк перебування під вартою з 08.02.2018 по 15.02.2018 включно, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 145,50 грн. залишити без розгляду.
Речові докази - пластмасовий 50-літровий бачок білого кольору з кришкою червоного кольору, пластмасовий 50-літровий бачок червоного кольору, скляний 10-літровий бутиль, скляну 3-літрову банку, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити останній.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку у законну силу змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши його з під варти в залі судового засідання.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 15 днів з моменту його проголошення.
Суддя: