Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа № 560/144/17
Провадження № 1-кп/572/25/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2018 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

за ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
03 листопада 2016 року, біля 04 години, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, тобто протиправного заподіяння смерті іншій особі, на ґрунті ревнощів до ОСОБА_10 , знаходячись в під`їзді №4 будинку АДРЕСА_2 , умисно наніс ОСОБА_7 не менше 6 ударів ножем по тулубу з правої та лівої сторони, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді трьох колото- різаних ран правого підребер`я, раневі канали яких мали напрямок в глибину черевної порожнини та сліпо закінчувалися в тканині діафрагмальної поверхні печінки та в діафрагмальному синусі, трьох колото-різаних ран передньої та бокової поверхонь грудної клітки справа з раневими каналами, що мають напрямок у плевральну порожнину з ушкодженням медіастенальної плеври та нижньої долі правої легені, що супроводжувалося гострою внутрішньо плевральною правобічною кровотечею, а також невизначену досудовим розслідуванням кількість ударів ножем по всьому тілу, чим спричинив останньому тілесні ушкодження і вигляді різаних ран передньої черевної, грудної стінок, між лопаткової ділянки спини, бокової поверхні шиї, бокової поверхні живота справа, передньої поверхні правої гомілки, які в сукупності згідно висновку судово-медичної експертизи №325 від 04.1 1.2016 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх заподіяння і мали загрозливий для життя стан. Проте ОСОБА_6 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, спрямованих на позбавлення життя ОСОБА_7 , які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки в момент нанесення ударів ножем його злочинну діяльність було припинено жителем даного будинку ОСОБА_11 , який відтягнув ОСОБА_6 від ОСОБА_7 і після чого ОСОБА_6 зник з місця події. Таким чином, своїми діями, що виразилось в незакінченому замаху на умисне вбивство ОСОБА_7 , ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України не визнав та відмовився давати показання в судовому засіданні.

Винуватість обвинуваченого повністю підтверджується дослідженими в судових засіданнях доказами, зокрема:

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що з обвинуваченим раніше не знайомий, проте один раз бачив його біля під`їзду свого будинку в АДРЕСА_2 . Зокрема потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що пішовши до під`їзду вказаного будинку, де він проживає, він звернув увагу на хлопця, який стояв поруч та пильно дивився на нього, проте, ОСОБА_7 , не знаючи цю людину, пройшовши повз нього та пішов додому. Потерпілий суду пояснив, що 03.11.2016 р. він повертався додому від дівчини, з якою зустрічався, а саме ОСОБА_10 в темну пору доби о 04.04 год.. Добре пам`ятає час, оскільки перед тим, як вийти зі свого автомобіля та пройти до під`їзду подивився на годинник. ОСОБА_7 суду показав, що коли він зайшов до свого під`їзду, в якому проживав, то побачив чоловіка, який присів в під`їзді. ОСОБА_7 вказав в судовому засіданні, що підійшов до лежачого, щоб подивитися, проте незнайомий чоловік, повернувшись кинувся до нього та почав наносити йому удари ножем в живіт. Коли ОСОБА_7 від удару похилився та почав в зігнутому положенні рухатися з під`їзду на вулицю, ОСОБА_6 , знаходячись в напівзігнутому положенні над ОСОБА_7 , продовжував наносити удари ножем та казав: "Не вмираєш?! Коли ти вже здохнеш? Ти з Діаною все одно не будеш разом." ОСОБА_7 суду показав, що коли він та ОСОБА_6 знаходились на вулиці, то він скинув ОСОБА_6 з себе та стягнув з нього шапку, на що ОСОБА_6 просив у нього, щоб він не дивився йому в очі та щоб відпустив, сказавши, що вже викликав ОСОБА_7 швидку допомогу. ОСОБА_7 вказав, що повірив ОСОБА_6 та відпустив його. Проте, ОСОБА_6 знову кинувся до нього та знову наносив йому ножові поранення, а саме вчиняв порізи по шиї та в живіт. ОСОБА_7 суду показав, що поламав ніж, що знаходився у ОСОБА_6 , проте він дістав другий ніж. ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомив, що він та ОСОБА_6 в результаті бійки, виниклої між ними перемістилися та знаходились біля п`ятого під`їзду. Також вказав, що в цей момент до них підбіг його сусід ОСОБА_11 та почав розбороняти їх, проте ОСОБА_6 кинувся до нього та махав перед ним ножем. Після чого ОСОБА_11 пішов. ОСОБА_7 суду повідомив, що пам`ятає, що до нього в той момент підійшли батьки та приїхала швидка допомога, проте ОСОБА_6 вже не було він уже пішов. ОСОБА_7 суду повідомив також, що у ОСОБА_6 при нападі на нього була наявна легка небритість та був вдягнутий в безрукаву куртку;

- показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_10 , яка показала, що з ОСОБА_6 познайомилася вже давно, знає його з 12 років, так як вони проживають в одному селі через один будинок один від одного. Обвинувачений працював в тій школі, де вона навчалась вчителем малювання. Він був її вчителем, приділяв їй надмірну увагу та завищував оцінки, дозволяв виходити з класу, щоб порозмовляти по телефону. Дана свідок суду показала, що вона та ОСОБА_6 не зустрічались, а просто дружили. ОСОБА_6 писав їй повідомлення в соціальних мережах, в яких повідомляв їй, що любить її та жити без неї не може та інші нісенітниці. Даний свідок вказала в своїх показах, що ОСОБА_6 додому до неї ніколи не приходив, тільки одного разу, після святкування нового року, де вони були присутні, ішов за нею слідом, коли вона поверталася додому. Одного разу, побачивши ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , хотів поговорити з нею, але вона злякалась і втекла. ОСОБА_10 суду показала, що ОСОБА_6 завжди переслідував її. Одного разу, коли вона повернулася з сільського клубу додому в нічну пору доби одна та зайшла до себе в будинок, в коридорі сидів ОСОБА_6 з ножем та відразу кинувся до неї, наніс їй один удар по голові та потягнув її на город, проте вона стала кричати і почули її батьки, так як вікно в будинку було відкрите, та забрали її. Свідок ОСОБА_10 суду показала, що 03.11.2016 р. ОСОБА_7 перебував в неї, оскільки вони зустрічалися та вночі поїхав додому, приблизно через 30 хв. після його від`їзду, до неї приїхали працівники поліції та повідомили, що йому були заподіяні ножові поранення;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні дав показання, що приїхавши з роботи та не довго подрімавши, прокинувся від шуму в під`їзді. Свідок ОСОБА_11 суду показав, що він, взявши ліхтарика, вийшов зі своєї квартири, побачив сліди крові, які були наявні по всіх східцях, на першому поверсі була калюжа крові. В під`їзді було темно, так як там немає світла. Свідок ОСОБА_11 вийшов на подвір`я та побачив біля під`їзду, який знаходився в тому самому будинку, де він проживає двоє осіб, між якими відбувалася штовханина, а саме ОСОБА_7 , якого він одразу впізнав, так як він є його сусід, лежав на землі, на спині, а незнайомий чоловік, знаходячись над ним утримував його та наносив йому удари в область тулуба. Свідок ОСОБА_11 суду показав, що нахилився до особи, яка наносила удари ОСОБА_7 та взяв його за одяг, щоб забрати від ОСОБА_7 , то вказаний чоловік повернувся в його напрямку та кинувся до нього з ножем. Вказаний свідок суду показав, що одразу почав голосно кликати свою дружину ОСОБА_12 та просити її, щоб вона викликала швидку допомогу, а сам побіг в шостий під`їзд даного будинку та став стукати у квартири почергово та кликати на допомогу. Свідок ОСОБА_11 суду показав, що коли підійшов до ОСОБА_7 та невідомої особи, яка наносила ОСОБА_7 удари, то саме в той момент, коли незнайомець наносив удари по тулубу ОСОБА_7 , він не бачив в руках у незнайомого чоловіка ножа, бо було темно та коли підсвітив ліхтариком та намагався його забрати від ОСОБА_7 , то останній повернувся до нього та вимахував перед ним ножем. В незнайомої особи була наявна щетина.

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні дала показання, що 03.11.2016 р. в нічну пору доби почула, як її голосно покликав чоловік з вулиці. Вона злякалася, оскільки її чоловік незадовго до того дня хворів, вона вдягнулась та швидко вибігла на подвір`я де побачила, калюжу крові і лежачого хлопця, а коли підійшла, то впізнала, що це був ОСОБА_7 , який є її сусідом. Дана свідок ОСОБА_12 суду показала, їй було видно порізи на ОСОБА_7 , кров, а саме вона бачила порізи на шиї, голові. Свідок ОСОБА_12 суду показала, що ОСОБА_7 попросив її покликати його батьків, при цьому не міг добре говорити. Вона зробила висновок, що йому було тяжко говорити через нанесені йому ножові поранення. Вказана свідок суду також повідомила, що коли вона підійшла до ОСОБА_7 , то біля нього нікого не було. Вона нікого не бачила поряд нього, а коли він попросив її повідомити про те, що сталося його батьків, вона пішла до нього додому та покликала їх;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який суду показав, що ОСОБА_7 є його товаришем та, що 03.11.2016 р. йому подзвонила матір ОСОБА_7 приблизно о 04:00 год. ранку та повідомила його, що ОСОБА_7 були нанесені ножові поранення. Вказаний свідок суду також показав, що йому відомо про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_10 зустрічалися;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який суду показав, що він був понятим при відтворені обстановки та обставин місця події за участі ОСОБА_6 . Даний свідок суду показав, що під час проведення вказаного слідчого експерименту, ОСОБА_6 добровільно розповідав про обставини нанесення ним ножових поранень ОСОБА_7 , а саме розповідав, яким чином він наносив удари ножем ОСОБА_7 та де чекав на нього.;

- протоколом огляду місця події та ілюстративних таблиць до нього від 03.11.2016 р., згідно якого було оглянуто двір будинку АДРЕСА_2 , а саме вхід до четвертого під`їзду даного будинку, де на сходинах порогу біля четвертого під`їзду було виявлено плями бурого кольору схожі на кров. В коридорі, при вході в під`їзд було виявлено також плями бурого кольору. Праворуч від сходів, які ведуть до даного під`їзду було виявлено рукоятку ножа чорного кольору, виготовлену з пластику на якій наявна металева пластина з металевими буквами. Лезо ножа відсутнє. Біля рукоятки було виявлено бейсболку чорного та білого кольорів, на якій наявний надпис "FBI". На вказаній бейсболці, наявні сліди бурого кольору, схожі на кров. Праворуч від під`їзду №4 наявний під`їзд №5, на порозі якого та на бетонному підвищенні наявні сліди бурого кольору схожі на кров (а.п.8-14);

- протоколом огляду місця події та ілюстративних таблиць до нього від 03.11.2016 р., згідно якого було оглянуто будинок, в якому проживає ОСОБА_6 , розташований в с. Молучище Дубровицького району, з якого вбачається, що ОСОБА_6 добровільно видав свої зимові черевики синьо-чорного кольору з наявним на них напису "Sayota" та нашаруванням на них піску на передніх та задніх частинах; джинсові штани, на яких наявне забруднення; чорну чоловічу куртку на якій також наявні забруднення; двоє джинсів на яких наявні сліди бурого кольору; електричну бритву для гоління "VІTEK", при відкриття якої були виявлені мікрооб`єкти, схожі на волосся. На подвір`ї даного будинку, а саме біля колодязя, було виявлено миску чорного кольору з водою, в якій наявна кофта темно-зеленого кольору, на якій наявні сліди бурого кольору. (а.п.23-30);

- протоколом огляду місця події та ілюстративних таблиць до нього від 03.11.2016 р., а саме КЗОЗ "Дубровицька ЦРЛ" згідно якого було оглянуто та вилучено одяг ОСОБА_7 , а саме футболку синього кольору, спортивний светр та спортивні штани світло-сірого кольору. На даному одязі наявні плями речовини бурого кольору, є розрізаним, по сьому одязі наявні пошкодження у вигляді отворів, утворені колото-різаним предметом. (а.п.31-35);

- протоколом огляду місця події та ілюстративних таблиць до нього від 03.11.2016 р., а саме території біля будинку АДРЕСА_2 , а саме місця, де було виявлено та вилучено лезо ножа, яким ОСОБА_7 було нанесено ножові поранення (а.п.36-39);

- протоколом додаткового огляду місця події від 03.11.2016 р. двору будинку АДРЕСА_2 , дороги, яка веде від будинку АДРЕСА_2 в середній двір, а також обстановки в сусідньому дворі біля 1-го та 2-го під`їздів будинку АДРЕСА_2 , дороги, яка веде до під`їздів №4, АДРЕСА_3 , обстановки біля під`їздів 4-го та АДРЕСА_3 , входів в під`їзди АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 . На сходинах входу в під`їзду №4 наявні плями речовини, схожої на кров (візуально замиті), обстановки в коридорі на площадці при вході в під`їзд №4, обстановки при вході в під`їзд №5 та біля підсобного приміщення розташованого поруч. На сходинах, перед входом в під`їзд №5 наявні візуально замиті плями речовини, схожої на кров, на майданчику поруч з підсобним приміщенням перед входом в під`їзд №5 наявні плями речовини схожої на кров (візуально замиті), а також автомобіля марки "Volkswagen Golf" ОСОБА_7 на майданчику перед входом в під`їзд АДРЕСА_5 ; обстановки на передніх сидіннях вказаного автомобіля (а.п. 40-48);

- протоколом огляду місця події від 03.11.2016 р. та ілюстративними таблицями до нього, а саме житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , де було виявлено та вилучено системний блок, маркуванням "Grand", чоловічу куртку з наявними на ній плямами червоно-бурого кольору (а.п. 52-55).

- протоколом огляду 04.11.2016 р. та ілюстративними таблицями до нього, а саме мобільного телефону марки "Nomi" ОСОБА_6 , в якому наявний вихідний виклик 03.11.2016 р. о 04:16 год. (а.п. 67-70). Стороною захисту заявлялося клопотання про визнання недопустимим вказаного доказу. Суд критично ставиться до вказаного клопотання, оскільки сторону захисту, яку чинним КПК України наділено правом надавати докази, на підтвердження невинуватості обвинуваченого ОСОБА_6 не надано належних та допустимих доказів того, що абоненський номер НОМЕР_1 не належить обвинуваченому ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду предмета - CD-R диска сірого кольору з надписом "FREESTYLE", ємністю 700 MB, вих. 27/3/КТ, від 05.01.2017р., LH3165TI20149302D5". на якому знаходиться інформація про типи з`єднань, тривалість з`єднань абонентських номерів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з іншими абонентськими номерами. Так відповідно до даної таблиці абонентський номер НОМЕР_1 здійснив дзвінок 03.11.2016 року о 04:17:31 год., абонентському номеру НОМЕР_3 і в цей час знаходився за координатами Регіон БС НОМЕР_4 Номер БС НОМЕР_5 . Координати Регіон БС 14001 Номер БС 16147 це "Рівненська обл., м. Дубровиця, вул. Макарівська, 101, на трубі ПП ОСОБА_15 ";

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.11.2016 р., з якого вбачається, що ОСОБА_7 впізнав особу на додатку№1, на якому фотознімок ОСОБА_6 , до протоколу, за рисами обличчя, худорлявістю обличчя, формою носа, як ту, що нанесла йому тілесні ушкодження 03.11.2016 р. в під`їзді по місцю проживання (а.п. 77-82).

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.11.2016 р. з якого вбачається, що свідок ОСОБА_11 впізнав особу на фотознімку №3, яка наносила тілесні ушкодження ОСОБА_7 за рисами обличчя, а саме худорлявим та витягнутим лицем, на якому фотознімок ОСОБА_6 (а.п.99-104).

- висновком експерта № 324 від 03.11.2016 р., згідно якого тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_6 , відносяться до легких тілесних ушкоджень; (а.п.111-113).

- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.11.2016 р. з участю підозрюваного ОСОБА_6 , згідно якого останній розповів про обставини заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень;(а.п. 136-137).

- висновком судово-психіатричного експерта №312/16 від 07.12.2016 р. КЗ "Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення" Рівненської обласної ради з якого вбачається, що ОСОБА_6 на момент вчинення інкримінованого йому діяння яким-небудь психічним захворюванням не страждав, виявляв ознаки змішаного розладу особистості із схильністю до формування надцінних ідей, був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними; у тимчасовому хворобливому стані не знаходився, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; в стані фізіологічного афекту або іншому емоційному стані, який би істотно вплинув на його поведінку в період часу, який досліджується у провадженні не перебував; орієнтація на внутрішні критерії в поведінці, своєрідність мотивації сфери, схильність до фіксації на негативних думках та переживаннях, підозрілість, ригідність установок, зовні звинувачувальні реакції, схильність до побудови негнучкої схеми порушених міжособистісних стосунків з формуванням надцінних ідей, в`язкість, поєднання егоцентризму із сенситивністю до зовнішніх подразників, образливість, - могли вплинути на його поведінку під час інкримінованих йому дій. На даний час ОСОБА_6 яким-небудь психічним захворюванням не страждає; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; на алкоголізм та наркоманію не страждає; з урахуванням його емоційного стану, індивідуально-психологічних особливостей, рівня розумового розвитку, спроможний правильно сприймати обставини, що мають значення у кримінальному провадженні, а також надавати при них відповідні показання (а.п. 150-156);

- протоколом перегляду відеозапису слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 від 04.11.2016 р. 27.01.2017 р., з якого вбачається, що заяв, зауважень та доповнень від учасників слідчої дії не надходило (а.п.138);

- висновком експерта № 1830 КЗ "Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення" Рівненської обласної ради від 09.11.2016 р., з якого вбачається, що в крові ОСОБА_6 спирт не знайдений (а.п. 160);

- висновком експерта №1831 КЗ "Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення" Рівненської обласної ради від 09.11.2016 р. з якого вбачається, що в крові ОСОБА_7 етиловий спирт не знайдений (а.п. 162);

- висновком експерта КЗ "Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення" Рівненської обласної ради від 08.11.2016 р. кров ОСОБА_7 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А анти-В ізосерологічної системи АВО. (а.п.164).

- висновком експерта КЗ "Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення" Рівненської обласної ради від 18.11.2016 р., з якого вбачається, що на представленій на дослідження куртці-безрукавці встановлено кров, видові ознаки якої встановити не вдалося; на светрі наявність крові не встановлено (а.п.166-167);

- висновком експерта від 21.11.2016 р. №1.3-864/16 з якого вбачається, що слід пальця руки, найбільшими розмірами по вісях 15х19 мм, вилучений 03.11.2016 в ході додаткового огляду місця події автомобіля марки "Volkswagen Golf" для ідентифікації особи непридатний; слід долоні, найбільшими розмірами по вісях 34х65 мм, вилучений 03.11.2016 в ході додаткового огляду місця події двору будинку АДРЕСА_2 придатний для ідентифікації за ним особи. Слід долоні, найбільшими розмірами по вісях 34х65 мм, вилучений 03.11.2016 в ході додаткового огляду місця події двору будинку АДРЕСА_2 залишений не відтисками долонь рук особи дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою особою (а.п.172-181);

- висновком експерта №199-мк КЗ "Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення" Рівненської обласної ради від 09.11.2016 р. з якого вбачається, що на предметах одягу гр. ОСОБА_7 виявлені наступні пошкодження: на джемпері 36 колото-різаних пошкоджень ткании: 5 розташованих в середній третині переду, посередині та справа, 6 розташовані в нижній третині спинки, справа, 11 розташовані на передньо-задніх поверхнях верхньої, середньої та нижньої третин правого рукава, 5 розташовані в середній та нижній третинах задньої поверхні лівого рукава; на тенісці: 20 колото-різаних пошкоджень тканини, розташованих: 5 у верхній третині переду, справа 5 розташовані в середній третині переду справа. 3 розташовані в нижній третині переду, 2 розташовані в середній третині переду зліва 3 розташовані в верхній чверті спинки, посередині. 2 розташовані в середній третині спинки, справа; на брюках: 1 колото-різане пошкодження тканини розташоване у нижній третині правої передньої половинки. Дані колото-різані пошкодження тканини спричинені внаслідок не менш 33 травматичних дій плоским, одностороннє загостреним, колюче-ріжучим травматичним знаряддям на зразок клинка ножа. (а.п. 183-186);

- висновком експерта №2.2-247/16 від 30.11.2016 р. Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру та ілюстративними таблицями до нього вбачається, що на наданих на експертизу кросівках, куртці, трьох парах джинсів ОСОБА_6 , кров не виявлено (а.п.191-196);

- висновком експерта №2.2-255/16 від 13.12.2016 р. Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру та ілюстративними таблицями до нього вбачається, що на наданому на експертизі лезі кров не виявлено (а.п.201-203);

- висновком експерта №2.2-256/16 від 26.12.2016 р. Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру з якого вбачається, що кров ОСОБА_7 відноситься до групи 0 (І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В системи АВ0. На наданих на експертизу двох зіскобах (об`єкти №3,4) та змиві, вилучених в ході огляду місця події, виявлено кров людини. Кров в об`єктах №3,4,5 може походити від особи (осіб) з групою крові 0(І) з ізогемаглютинінами анти А та анти В системи АВ0. На наданому на експертизі тампоні (об`єкт №6), вилученому в ході огляду будинку АДРЕСА_1 , кров не виявлено. Видову та групову належність не встановлювали у зв`язку з тим, що на наданому на експертизу тампоні (об`єкт №6), вилученому в ході огляду будинку АДРЕСА_1 , кров не виявлено. Кров в об`єктах №3,4,5 може походити від ОСОБА_7 ,1994 р.н. Походження виявленої крові від ОСОБА_6 , 1992 р.н. виключається. (а.п. 208-215);

- висновком експерта №2.2-261/16 від 26.12.2016 р. Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру з якого вбачається, що кров ОСОБА_7 відноситься до групи 0 (І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В системи АВ0. Кров ОСОБА_6 до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти В системи АВ0. На наданих на експертизу двох змивах (об`єкти №1,2) з порогу 4-го та 5-го під`їздів відповідно, вилучених в ході огляду місця події виявлено кров людини. Кров на об`єктах №1,2 може походити від особи (осіб) з групою крові 0 (І) з ізогемаглютинінами анти А та анти В системи АВ0. (а.п.220-224);

- висновком експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №10/656 від 12.12.2016 р. з якого вбачається у піднігтьовому вмісті наданих на дослідження зрізів нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_6 виявлено клітини з ядрами, крові не виявлено. Генетичні ознаки виявлених клітин встановлені та наведені в таблиці результатів дослідження. Генетичні ознаки клітин у піднігтьовому вмісті зрізків нігтьових пластин з правої та лівої рук ОСОБА_6 збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_7 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак клітин у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_6 та зразка крові ОСОБА_6 складає 1,04х10-26. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 96 септильйонів осіб. Походження виявлених клітин від ОСОБА_7 виключається. (а.п. 231-238);

- висновком експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №4/1905 від 21.12.2016 р. вбачається, що на поверхні руків`ї ножа, вилученого 03.11.2016 р. при ОМП по АДРЕСА_2 , слідів капілярних узорів не виявлено (а.п. 244-250);

- висновком експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 10/665 від 27.12.2016 р. вбачається, що генетичні ознаки крові та клітини на поверхнях ножа збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_7 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак крові та клітин на руків`ї ножа та зразка крові ОСОБА_7 . Походження виявленої крові та клітин від ОСОБА_6 виключається (а.п. 253-259);

- висновком експерта додатковим КЗ "Обласне бюро судово-медичної експертизи" Рівненської обласної ради №325/26 (по медичним документам) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інваліда І групи, мешканця АДРЕСА_6 , з якого вбачається, згідно якого тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_7 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх заподіяння і мали загрозливий для життя стан та легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (а.п. 308-311);

- протоколом огляду предмета від 10.01.2017 р., згідно якого було оглянуто DVD-R диск, де зафіксовані події, що мали місце 03.11.2016 р. в під`їзді №4 будинку АДРЕСА_2 та біля вказаного будинку. Під час перегляду вказаного диску в судовому засіданні, було виявлено, що на даному диску повністю зафіксовані події, внаслідок яких були заподіяні тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 та які викладені в обвинувальному акті;

В судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_16 , який суду показав, що 03.11.2016 р. в денну пору доби він знаходився вдома, а вночі приблизно о 12:00 год. з 02.11.2016 на 03.11.2016 р. бачив свого сина ОСОБА_6 вдома, а саме він знаходився на кухні та в той час бороди в нього не було. Даний свідок також суду показав, що приблизно біля 3:00 год. ночі 03.11.2016 р. він встав, щоб піти до туалету та бачив що в кімнаті ОСОБА_6 горіло світло і в нього склалося враження, що там хтось є, оскільки був увімкнений комп`ютер і він чув звук гри на комп`ютері. Свідок ОСОБА_16 суду показав, що він в кімнату сина вночі ОСОБА_6 не заходив, а тому його не бачив. Ніколи не цікавився тим, чи була в його сина ОСОБА_6 дівчина. ОСОБА_17 раніше ніколи не знав. ОСОБА_16 також суду повідомив, що працівники поліції приїхали до них приблизно о 06:00 год. ранку 03.11.2016 р.;

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду показала, що вона прокинулася 03.11.2016 р. о 1:10 год. та пішла на кухню свого будинку, бачила, як її син ОСОБА_6 в цей час ішов в свою кімнату. ОСОБА_18 суду показала також, що вранці 03.11.2016 р. вона прокинулася та встала, щоб приготувати сніданок приблизно о 05:30 год. Даний свідок суду показала, що саме вранці 03.11.2016 р. до них додому прийшли працівники поліції та допитували її сина ОСОБА_6 , робили обшук житла. В цей момент її син був вдома, спав. ОСОБА_18 суду показала, що працівники поліції запитували ОСОБА_6 чи знайомий він ОСОБА_7 та чи знає де він живе, на що ОСОБА_6 відповів, що знає його та знає де він живе, проте на запитання працівників поліції чи знає він що ОСОБА_7 були нанесені ножові поранення, він відповів, що нічого про це не знає. Свідок ОСОБА_18 суду показала, що працівники поліції забрали її сина ОСОБА_6 , пояснивши, що він їм потрібен для того, щоб провести відповідну експертизу. ОСОБА_18 суду також повідомила, що ввечері 03.11.2016 р., як їй стало відомо, представники поліції проводили повторний обшук їх житла. Даний свідок також суду показала, що з ОСОБА_19 вона знайома, так як вона є її сусідкою та працює в сільському клубі. Свідок ОСОБА_20 суду повідомила, що добре знає також ОСОБА_10 , що є донькою ОСОБА_19 та є її сусідкою. Крім того, свідок ОСОБА_18 суду показала, що їй відомо про те, що її син ОСОБА_6 знаходився в дружніх відносинах з ОСОБА_10 , проте чи зустрічалися вони, їй не було відомо. Даний свідок суду показала, що її син ОСОБА_6 попередньо не заподіював ОСОБА_10 тілесних ушкоджень. Також ОСОБА_18 суду повідомила, 02.11.2016 р. та 03.11.2016 р. у ОСОБА_6 борода була відсутня, стверджуючи, що в нього в цей період вона не росла;

Належність та допустимість доказів регламентовані ст. 85, 86 КПК України, а саме: належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів; доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Частина 1 ст. 86 КПК України, встановлює юридичну форму даних, що встановлюють обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Порядок отримання доказів, вказаних у ч. 2 ст. 84 КПК України, передбачає дотримання наступних вимог: 1) належний суб`єкт отримання доказів; 2) законність процесуального джерела доказів; 3) дотримання процесуального порядку отримання доказів; 4) дотримання правил фіксації ходу і результатів слідчих (розшукових) і негласних слідчих (розшукових) дій.

Частиною 2 ст. 86 КПК України, передбачено, що недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими. Питання про допустимість доказів вирішується судом при постановленій судового рішення під час їх оцінки в нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження та потерпілим у порядку передбаченим цим Кодексом.

Обов`язок доказування обставин, що є підставою для виключення доказів покладається саме на сторону, що заявила таке клопотання, однак, посилання захисника про визнання всіх доказів недопустимим не містять чітко викладеної підстави (неналежності доказів, отримання з порушенням встановленого КПК порядку, незаконність джерела, отримання доказу неналежним суб`єктом і т. ін.)

Посилання захисника на недопустимість доказів у даному кримінальному провадженні, а саме протоколів допиту свідків ОСОБА_16 від 03.11.2016 р., ОСОБА_18 від 03.11.2016 р., ОСОБА_10 від 04.11.2016 р., ОСОБА_21 від 04.11.2016 р. та ОСОБА_22 від 05.11.2016 р., коли тривало досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000031, судом до уваги не береться, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Однак, відповідно до ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку передбаченому статтею 225 цього кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

З врахуванням того, що судом не досліджувались зазначені протоколи допиту свідків, твердження захисника про недопустимість зазначених доказів є необґрунтованим.

Також, сторона захисту посилалася на недопустимість інших доказів а саме заяви-дозволу ОСОБА_18 від 03.11.2016 р. на огляд будинку АДРЕСА_1 , протоколу огляду місця події від 03.11.2016 р. вилучених речей: системного блоку "Grand", чоловічу куртку темно-червоного кольору, наданих стороною обвинувачення, з тих причин, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.12.2012 р., витягу про державну реєстрацію прав від 27.12.2012 р. вищевказаний будинок на праві власності належить її чоловіку ОСОБА_16 .

З даного приводу слід зазначити, що відповідно до рішення Конституційного суду України № 12рп/2011 від 20.10.2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини та громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного справедливого рішення у справі.

Згідно вимог ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті. Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Тому, оскільки ОСОБА_16 є чоловіком ОСОБА_18 та вказаний будинок перебуває у його володінні, то виходячи з вказаних вимог закону та наданих суду доказів, такі вимоги вказаного закону досудовим слідством були дотримані, а тому твердження захисника про недопустимість зазначених доказів є також необґрунтованим.

Не заслуговують на увагу і доводи захисника про те, що сумнівний характер вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння, кваліфікованого за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», так як Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (Рішення ЄСПЛ від 10.07.2001 у справі "Авшар проти Туреччини" - п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄС від 11.07.2013 року у справі "Веренцов проти України" - п.86, "Яллох проти Німеччини"). При розгляді даного кримінального провадження сумнівний характер наявності причинного зв`язку між діями обвинуваченого ОСОБА_6 та настанням наслідків в результаті вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України не узгоджуються із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", який знайшов свій вияв як в положеннях ч.3 ч.4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини.

Стосовно зазначеної захисником перекваліфікації дій ОСОБА_6 з ч. 3 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України на ч.1ст.121 КК України, суд приходить до переконання, що доводи захисника про неправильну кваліфікацію його дій, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, згідно пунктів 4 та 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07 лютого 2003 року "Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров'я" - замах на вбивство може бути вчинений лише за наявності прямого умислу на позбавлення життя потерпілого, тобто коли особа усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки і бажає їх настання. Якщо такий умисел не встановлено або особа діяла з неконкретизованим умислом, то такі дії належить кваліфікувати за наслідками, які фактично настали. Суд ретельно дослідив докази, що мали значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема судом враховувало спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Зокрема, судом з`ясовано, що ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин наносив численні удари ножем в життєво-важливі ограни, зокрема, по тулубу з правої та лівої сторони, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді трьох колото-різаних ран правого підребер`я, раневі канали яких мали напрямок в глибину черевної порожнини та сліпо закінчувалися в тканині діафрагмальної поверхні печінки та в діафрагмальному синусі, трьох колото-різаних ран передньої та бокової поверхонь грудної клітки справа з раневими каналами, що мають напрямок у плевральну порожнину з ушкодженням медіастенальної плеври та нижньої долі правої легені, що супроводжувалося гострою внутрішньо плевральною правобічною кровотечею, а також невизначену досудовим розслідуванням кількість ударів ножем по всьому тілу, чим спричинив останньому тілесні ушкодження і вигляді різаних ран передньої черевної, грудної стінок, міжлопаткової ділянки спини, бокової поверхні шиї, бокової поверхні живота справа, передньої поверхні правої гомілки.

Вибір знаряддя злочину, заподіяння тілесних ушкоджень в область життєво-важливих органів, вказують на те, що ОСОБА_6 діяв з умислом на позбавлення життя потерпілого.

Крім того, про умисел обвинуваченого на вчинення вбивства свідчить і його поведінка одразу після скоєння злочину, а саме, залишення потерпілого в безпорадному стані з небезпекою для життя після ушкодження життєво важливих органів. ОСОБА_6 не викликав швидку медичну допомогу, а побіг додому, при цьому наказував потерпілому не кричати, щоб його не почули люди, що свідчить про намагання обвинуваченого уникнути відповідальності за вчинене.

Таким чином, провівши судовий розгляд на засадах змагальності і диспозитивності, безпосередньо перевіривши докази в судовому засіданні та проаналізувавши і оцінивши їх в сукупності відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд вважає вищеперелічені докази належними та допустимими доказами по даній справі та такими, що не викликають будь-яких сумнівів щодо їх достовірності, а їх сукупність такою, що з усією достатністю доводить спрямованість умислу ОСОБА_6 на позбавлення життя ОСОБА_7 і приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_6 повністю доведена і його неправомірні дії суд кваліфікує за ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України як незакінчений замах на умисне вбивство.

Відповідно до ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" (з наступними змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

В п.3 зазначеної постанови вказано, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу обвинуваченого з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.

Тому при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до вищезазначених вимог, враховує наступне.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України є особливо тяжким злочином.

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.п. 134), за місцем проживання характеризується посередньо, на даний час не працює (а.п. 133), на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря-психіатра не знаходиться (а.п. 135).

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого по справі є вчинення злочину з особливою жорстокістю.

Відповідно до статті 50 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує сукупність всіх обставин, що його характеризують, наслідки, що настали, його поведінку та оцінку скоєному, форму вини, відсутність критики до своєї поведінки та співчуття до потерпілого, також те, що свою вину він не визнав, часткове відшкодування заподіяної шкоди, а також позицію прокурора, думку потерпілого та його представника, які наполягали на суворості покарання. Беручи до уваги особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, суд дійшов висновку, призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі.

В даному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов потерпілим ОСОБА_7 , до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому він просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 30 569 грн. - заподіяної майнової шкоди; а також 2093 688 грн. моральної шкоди.

17.01.2018 р. потерпілим ОСОБА_7 було збільшено позовні вимоги в цивільному позові до ОСОБА_6 в частині про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому він просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 126 275 грн. 58 коп. - заподіяної майнової шкоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 позовні вимоги не визнав. Проте 03.03.2018 р. перерахував на рахунок ОСОБА_7 кошти в сумі 5058 грн. матеріальної шкоди, що підтверджується фіскальним чеком про сплату коштів від 03.03.2018 р., долученим до матеріалів справи захисником ОСОБА_6 . Тому, до задоволення підлягає сума з урахуванням добровільної сплати.

Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди ушкодженням здоров`ю потерпілого, зобов`язана відшкодувати йому витрати на придбання ліків та проходження лікування.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями відшкодовується фізичній особі особою, що її завдала.

При розгляді кримінального провадження, судом достовірно встановлено, що внаслідок спричинених ОСОБА_6 неправомірних діянь, потерпілому ОСОБА_7 , була заподіяна шкода здоров`ю, у зв`язку з чим на придбання ліків та лікарських засобів ним було витрачено 126275грн. 58 коп., що повністю підтверджується фіскальними чеками, які долучені до цивільного позову, а тому такі позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Що стосується позовних вимог щодо відшкодування ОСОБА_7 моральної шкоди, то відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно п.1 ч.2, ч.3 ст.23 цього ж Кодексу моральна шкода полягає у стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин.

У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, на що вказує й постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".

За роз`ясненнями вищезазначеної постанови Пленуму Верховного суду України, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю, розмір відшкодування якої визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), з урахуванням стану здоров"я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Завдану моральну шкоду потерпілий оцінює у розмірі 2093 688 грн., яку він обґрунтовує тим, що внаслідок завданих обвинуваченим тілесних ушкоджень він зазнав значної моральної шкоди, яка виразилась у фізичному болю, емоційних та душевних стражданнях, хвилюваннях, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя. Тілесні ушкодження й на даний час дають про себе знати, проявляючись значним болем. Ножові поранення нанесли йому психологічну травму.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п.5 Постанови від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розглядаючи позов про відшкодування такої шкоди, суд повинен з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння потерпілому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, яким є ступінь вини заподіювача, яких саме моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі він оцінює пов`язані з ними втрати та з чого при цьому виходить.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами та доповненнями, внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності, виваженості та справедливості.

Тому враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, судом встановлено наявність безпосереднього причинного зв`язку між протиправними діями відповідача і шкодою, заподіяною позивачу та наявністю вини відповідача у заподіянні цієї шкоди, характер немайнових втрат, яких він поніс, зокрема стан його здоров`я, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, а також враховуючи, що потерпілому дійсно була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у душевних та фізичних стражданнях, а також з врахуванням вимог розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з цивільного відповідача ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 .

Суд також враховує, що при поданні цивільного позову ОСОБА_7 було сплачено судовий збір в сумі 640 грн. Вказані судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 128, 368, 370-371, 373-374 КПК України , суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання з 04 листопада 2016 року.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередній тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_6 на підставі ст.124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експертів у сумі 11877 (одинадцять тисяч вісімсот сімдесят сім) грн. 57 (п`ятдесят сім) коп.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_6 , 116 217 (сто шістнадцять тисяч двісті сімнадцять) грн. 58 коп. майнової шкоди.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_6 1000000,00 (один мільйон) грн. моральної шкоди.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити за недоведеністю.
Речові докази: рукоятку від ножа, два змиви речовини бурого кольору, ватний тампон із зразком рідини, металеве лезо, два сліди рук, два зіскоби речовини схожої на кров, змив речовини схожої на кров, два запахових сліди, недопалки цигарок, зрізи нігтів з рук, зразки волосся з голови та кров ОСОБА_6 , які знаходяться у Дубровицькому ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області. Бейсболку, чорну чоловічу куртку, чоловічі черевики «SAYOTA», троє джинсових штанів, електричну бритву «VITEK», світло-зелену кофту, футболку синього кольору, спортивну кофту світло-сірого кольору, штани світло-сірого кольору, чоловічу куртку, системний блок персонального комп`ютору, мобільний телефон "nomi", які знаходяться у Дубровицькому ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд Рівненської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2

ОСОБА_3