Справа № 216/5486/17
Провадження № 1-кс/216/3324/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.10.2017 м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001819 від 09.10.2017 року,
В С Т А Н О В И В:
27.10.2017 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Дане клопотання мотивоване наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимий, в тому числі:

- 03.11.2010 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 309 ч.1 КК України до 2 років обмеження волі;

- 14.12.2010 року Баглейським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.ст. 186 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 ч.1 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.11.2007 року 4 роки 1 місяць позбавлення волі та на підставі ст. 70 ч. 4 КК України поглинуто покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.11.2010 року, до відбуття визначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнився 14.12.2013 року умовно-достроково на не відбутий строк 9 місяців 24 дні;

- 09.10.2017 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3, 309 ч. 2 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі (вирок не набрав законної сили).

Крім того, на теперішній час на розгляді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , за яким останній обвинувачується в тому, що 12.01.2017 року на території Довгинцівського району міста Кривого Рогу Дніпропетровської області скоїв злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, за ознаками ч. 2 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став, необхідних висновків не зробив, повторно вчинив умисний злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Так, ОСОБА_4 09 жовтня 2017 року приблизно о 12:00 год., діючи повторно, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та зберігання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого, знаходячись в районі селища Бажаново в Покровському (Жовтневому) районі м. Кривого Рогу, незаконно придбав без мети збуту у невстановленої слідством особи за 240 гривень особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований масою 1,9426г, який знаходився в медичному шприці ємністю 2,0 мл, який він помістив у ліву зовнішню кишеню куртки та продовжував незаконно зберігати при собі для особистого вживання без мети збуту.

У той же день, 09 жовтня 2017 року, о 12:30 год. ОСОБА_4 , знаходячись при в`їзді на територію гаражного кооперативу «Горизонт», розташованого в Покровському (Жовтневому) районі м. Кривого Рогу, був зупинений працівниками поліції, які під час проведення огляду виявили та вилучили в останнього в лівій зовнішній кишені куртки, одягненої на ньому, медичний шприц ємністю 2,0 мл, в якому містилась рідина коричневого кольору масою 1,9426 г, яка згідно з висновком експерта №2/8.6/1083 від 27.10.2017 року містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,0881г, який ОСОБА_4 повторно незаконно придбав та зберігав без мети збуту для особистого вживання.

ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України за ознаками незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчиненого повторно.

Вина ОСОБА_4 у вчинені ним кримінального правопорушення підтверджується:

протоколом огляду місця події від 09.10.2017 року, під час якого у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований;

показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які приймали участь в якості понятих під час проведення огляду, в ході якого у ОСОБА_4 виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, яке мало місце 09.10.2017 року;

висновком експерта №2/8.6/1083 від 27.10.2017 року, відповідно до якого надана на експертизу рідина масою 1,9426 г, вилучена у ОСОБА_4 , містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,0881 г.

Зазначені матеріали дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянин України, не працює, не одружений, має середньо-спеціальну освіту, раніше судимий:

- 26.11.2007 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. ст. 186 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 02.10.2009 року умовно-достроково на не відбутий строк 10 місяців 29 днів;

- 03.11.2010 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 309 ч. 1 КК України до 2 років обмеження волі;

- 14.12.2010 року Баглейським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. ст. 186 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.11.2007 року 4 роки 1 місяць позбавлення волі та на підставі ст. 70 ч. 4 КК України поглинуто покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.11.2010 року, до відбуття визначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнився 14.12.2013 року умовно-достроково на не відбутий строк 9 місяців 24 дні;

- 09.10.2017 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3, 309 ч. 2 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі (вирок не набрав законної сили), мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

На теперішній час на розгляді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

11 серпня 2017 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області винесено ухвалу про оголошення в розшук обвинуваченого ОСОБА_4 .

02 жовтня 2017 року Довгинцівським ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_4 заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук».

27 жовтня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, має не зняти та не погашені в установленому порядку судимості, знову вчинив умисний злочин, ніде не працює, не має законного джерела одержання прибутку, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, постійного місця мешкання не має, мешкає без реєстрації, тобто не має міцних соціальних зв`язків, а також з метою попередження можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також враховуючи те, що менш суворі запобіхні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, сторона обвинувачення дійшла висновку про необхідність клопотати перед слідчим суддею про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник, кожен окремо, заперечували проти задоволення клопотання й просили суд обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт, враховуючи обставини справи та особу підозрюваного.

При цьому підозрюваний пояснив, що незаконних методів досудового розслідування щодо нього не застосовувалось.

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Загальним правилом, яке випливає із рішень ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. «Вемгофф проти Німеччини», від 24 липня 2003 р. у справі «Смірнови проти Росії», є те, що особа, обвинувачена у правопорушенні, має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

ЄСПЛ робить висновок, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (п. 31 рішення ЄСПЛ у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років. Підозрюваний свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає повністю. Крім того, підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовується такими доказами: протоколом огляду місця події від 09.10.2017 року, під час якого у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований; показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які приймали участь в якості понятих під час проведення огляду, в ході якого у ОСОБА_4 виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, яке мало місце 09.10.2017 року; висновком експерта №2/8.6/1083 від 27.10.2017 року, відповідно до якого надана на експертизу рідина масою 1,9426 г, вилучена у ОСОБА_4 , містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,0881г.

Підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, має не зняти та не погашені в установленому законом порядку судимості, знову підозрюється у вчиненні умисного злочину, не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, постійного місця мешкання не має, мешкає без реєстрації, тобто не має міцних соціальних зв`язків.

Крім того, на розгляді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

11 серпня 2017 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено ухвалу про оголошення в розшук обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ураховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного, а також характер вчиненого злочину, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками в справі, слідчий суддя вважає, що є достатні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя погоджується з наведеними слідчим підставами для застосування такого запобіжного заходу, оскільки встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Інші більш м`які запобіжні заходи у даних фактичних обставинах не є достатніми, тому що існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тому слідчий суддя не вбачає підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків.

Разом з тим відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно із п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Враховуючи майновий стан ОСОБА_4 , який скоїв злочин середньої тяжкості, а також беручі до уваги наявність вищевказаних ризиків, є достатні підстави вважати, що розмір застави у межах, передбачених п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, достатній для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків. У зв`язку з цим необхідно визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193-196, 369-372 КПК України,
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, тобто до 25.12.2017 року.

У порядку ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 182 КПК України визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в розмірі 32 000 (тридцять дві) гривень України.

У разі внесення підозрюваним, обвинуваченим або заставодавцем застави на депозитний рахунок суду застосовується запобіжний захід у вигляді застави.

На випадок застосування запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язати підозрюваного прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою та не відлучатися із м. Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1