Справа № 738/865/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/844/2017
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 грудня 2017 року апеляційний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 , в інтересах засудженого, засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 03 липня 2017 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Змитнів, Сосницького району Чернігівської області, відбиваючого покарання в державній установі «Бердичівський виправний центр № 108», вул. Низгірецька, 2, м. Бердичів, Житомирської області, засудженого за п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

Вищевказаною ухвалою заяву прокурора про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 08 квітня 2016 року задоволено.

Ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 08 квітня 2016 року у справі за спільним поданням адміністрації Менської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області № 91 та спостережної комісії Менської районної державної адміністрації Чернігівської області про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме на обмеження волі, засудженому ОСОБА_7 скасовано.

У задоволенні спільного подання адміністрації Менської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області № 91 та спостережної комісії Менської районної державної адміністрації Чернігівської області про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме на обмеження волі, засудженому відмовлено.

Мотивуючи своє рішення суд вказав, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 квітня 2012 року за ч. 1 ст. 185, п. 12 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислюється з 23 квітня 2012 року. В строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 зараховано час його затримання з 02 травня 2011 року по 05 травня 2011 року включно.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 18 травня 2015 року вказаний вирок змінено. Перекваліфіковано дії ОСОБА_7 з п. 12 ч. 2 ст. 115 на ч. 2 ст. 121 КК України, в зв`язку з чим засуджений вважався засудженим за ч. 2 ст. 121, ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі.

Тобто, на час розгляду Менським районним судом Чернігівської області подання про застосування ст. 82 КК України до ОСОБА_7 , останній вважався засудженим за тяжкий злочин, а тому мав право на застосування зазначеної пільги по відбуттю 1/2 строку покарання.

Однак, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 липня 2016 року ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 18 травня 2015 року було скасовано, а справу було направлено на новий апеляційний розгляд.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 09 березня 2017 року вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 квітня 2012 року залишено без змін, тобто ОСОБА_7 вважається засудженим за п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України до 10 років позбавлення волі.

У відповідності до ч. 5 ст. 12 КК України, злочин передбачений п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України є особливо тяжким злочином.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 459 КК України, нововиявленими обставинами визнається скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 КПК України, суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Враховуючи, що при ухваленні Менським районним судом Чернігівської області ухвали від 08 квітня 2016 року однією з підстав була на сьогодні скасована ухвала апеляційного суду Чернігівської області від 18 травня 2015 року, згідно якої було перекваліфіковано дії засудженого ОСОБА_7 з п. 12 ч. 2 ст. 115 на ч. 2 ст. 121 КК України, тобто він став вважатися засудженим за тяжкий злочин. Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 09 березня 2017 року вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 квітня 2012 року залишено без змін і ОСОБА_7 вважається засудженим за п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України до 10 років позбавлення волі.

Не погоджуючись з ухвалою районного суду, засуджений подав апеляційну скаргу в якій просить її скасувати, а заяву прокурора про перегляд ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 08 квітня 2016 року за нововиявленими обставинами залишити без задоволення. Вказує, що згідно ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 09 березня 2017 року він засуджений за ч. 1 ст. 185, п. 12 ч. 2 ст. 115, КК України до 10 років позбавлення волі. Строк для застосування пільги за ст. 82 КК України, за його підрахунками, настає 17 липня 2017 року. Даного висновку він дійшов посилаючись на ухвали Менського районного суду Чернігівської області від: 08 квітня 2016 року; 06 липня 2016 року. Скасування вищевказаної ухвали значно погіршує його становище. Вважає, що він своїм виправленням та сумлінною працею заслуговує застосування до нього ст. 82 КК України. Окрім того, на даний час він характеризується позитивно, працевлаштований, має заохочення. Також звертає увагу на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив його захиснику у перенесенні розгляду справи та розглянув її за присутності невідомого йому захисника, без його згоди на те.

Захисник засудженого також подав апеляційну скаргу на ухвалу місцевого суду, просить її скасувати та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні заяви прокурора про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 08 квітня 2016 року. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження. Зазначає, що ухвала Менського районного суду Чернігівської області від 03 липня 2017 року була ним отримана лише 17 липня 2017 року, що підтверджується відміткою у матеріалах справи № 738/865/16-к та копією поштового конверту. На думку захисника ухвала суду першої інстанції є незаконною та необгрунтованою, винесеною з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, які перешкодили суду повно й всебічно розглянути справу та постановити законне, обгрунтоване і справедливе рішення. Суд першої інстанції в мотивувальній частині ухвали не врахував ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 06 липня 2016 року, якою встановлено, що засудженому ОСОБА_7 зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 02.05.2011 року по 05.05.2011 року, з 23.04.2012 року по17.12.2012 року, з 25.03.2014 року по 12.08.2014 року, з 06.02.2015 року по 17.05.2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 58 КВК України строк покарання обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі. Із довідки начальника Домницького виправного центру № 135 слідує, що ОСОБА_7 прибув до установи 20.05.2016 року з Менської ВК №91 через СІЗО м. Чернігова, про що свідчить запис в журналі №09-08 «Обліку руху засуджених та реєстрації особових справ Домницького виправного центру №135». Відповідно до ст. 58 КВК України, у строк покарання за правилами, передбаченими у статті 72 КК України (одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі), зараховується час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру. Ухвала Менського районного суду Чернігівської області від 08 квітня 2016 року про заміну невідбутої частини покарання з позбавлення волі на обмеження волі набрала законної сили 22 квітня 2016 року. З огляду на зазначене, необхідно зарахувати до строку відбування покарання час слідування засудженого до Домницького ВЦ №135 з 22 квітня 2016 року по 20 травня 2016 року, тобто 28 днів позбавлення волі, що відповідає 1 місяцю 26 дням обмеження волі. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.07.2016 року ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 18 травня 2015 року було скасовано, а справу - направлено на новий апеляційний розгляд. Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 09.03.2017 року вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23.04.2012 року залишено без змін, тобто ОСОБА_7 вважається засудженим за особливо тяжкий злочин, передбачений п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, до 10 років позбавлення волі. Відповідно до п. З ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин. При цьому, необґрунтовано судом першої інстанції не враховано в оскаржуваній ухвалі, що пільга за ст. 82 КПК України у ОСОБА_7 настає 17.07.2017 року, а неправильний розрахунок прокурором строку відбування покарання ОСОБА_7 , став підставою для незаконного скасування ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 08 квітня 2016 року.

Заслухавши доповідача, прохання засудженого та його захисника задовольнити апеляційні скарги, думку прокурора про залишення їх без задоволення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню.

Доводи захисника про пропуск строку на подання апеляційної скарги з поважної причини ним належним чином підтверджені і заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 459 КК України, нововиявленими обставинами визнається скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 КК України, суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Як вбачається з матеріалів провадження, однією з підстав при постановленні Менським районним судом Чернігівської області ухвали від 08 квітня 2016 року була ухвала апеляційного суду Чернігівської області від 18 травня 2015 року, згідно якої було перекваліфіковано дії засудженого з п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України, тобто він вважався засудженим за тяжкий злочин. Але дану ухвалу було скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 липня 2016 року. Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 09 березня 2017 року вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 квітня 2012 року залишено без змін. Тобто ОСОБА_7 вважається засудженим за п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України до 10 років позбавлення волі і один із злочинів відноситься до особливо тяжких.

Таким чином порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування чи заміну судового рішення, не вбачається, а оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:
Поновити захиснику ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційні скарги захисника і засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 03 липня 2017 року щодо останнього без змін.

Ухвала у касаційному порядку не оскаржується.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4