490/8087/17
н/п 1-кп/490/891/2017

У Х В А Л А
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
З участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ; сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
Кримінальне провадження підсудне Центральному районному суду м. Миколаєва.
Підстав для прийняття рішень, передбачених пп.1-4 ч.3ст.314 КПК України немає.
Учасники процесу, що з`явилися у підготовче судове засідання, вважали можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України за таких обставин слід призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
Крім того, до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого спливає 25 вересня 2017 року. У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу не змінились. Захисник просить застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вважає клопотання прокурора таким, що не відповідає вимогам закону, необгрунтованим та безпідставним.
Обвинувачений підтримав думку свого захисника. Вислухавши з приводу вказаних питань думки учасників процесу, суд приходить до наступного. Зі змісту ст.199 КПК України слідує, що суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики враховані при застосуванні такого запобіжного заходу не зменшилися. Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за корисливі злочини, обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, є обґрунтованим вважати, що існує ризик, що перебуваючи на свободі обвинувачений може ухилитись від суду, незаконно впливати на потерпілу, продовжувати вчиняти злочини. Вказані ризики були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, та на день розгляду справи ці ризики не змінились та не зменшились. Тобто, тримання обвинуваченого під вартою наразі є виправданим.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст.183,194,199 КПК України є підставою для продовження строку тримання під вартою. За такого клопотання захисника та обвинуваченого про застосування менш суворого запобіжного заходу не підлягає задоволенню. Керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду на 31 жовтня 2017 року о 14-00 год.
У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого відмовити.
Клопотання прокурора задовільнити.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 продовжити до 19 листопада 2017 року включно.
В судове засідання викликати сторони кримінального провадження.
Начальнику Миколаївського міського відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції України ОСОБА_6 до 31 жовтня 2017 року надати до Центрального районного суду м.Миколаєва досудову доповідь щодо ОСОБА_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1