МАГДАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2018 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , та обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000099 від 12.03.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, українки, громадянки України, освіта повна середня, не працюючої, розлученої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_5 , 12 березня 2017 року близько 07 години 00 хвилин, перебуваючи в смт. Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області біля домоволодіння ОСОБА_4 , розташованого по АДРЕСА_3 , в ході сварки на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин з ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення останній тілесних ушкоджень, умисно нанесла їй один удар металевими граблями в область обличчя, від якого потерпіла впала на поверхню землі та перебувала в положенні лежачи на правому боці. ОСОБА_5 , продовжуючи свої умисні неправомірні дії, знову нанесла удар металевими граблями в область голови ОСОБА_4 , але остання, захищаючись від удару прикрила голову руками, внаслідок чого обвинувачена нанесла один удар металевими граблями по кистях обох рук потерпілої, чим спричинила їй тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забитої рани голови, синців обличчя і кистей рук, які згідно з висновком судово-медичного експерта КЗ "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи" ДОР" № 88 від 25.04.2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, так як викликали розлад здоров`я на термін більш як 6 днів і до 20 днів, на підставі п. 2.3.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю та суду пояснила, що 12.03.2017 року близько 07.00 в смт. Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, перебуваючи поблизу домоволодіння ОСОБА_4 по АДРЕСА_3 , в ході сварки, яка виникла з приводу сміття та відходів, вона двічі вдарила потерпілу металевими граблями з дерев`яною ручкою, що були у неї в руках, так як вона прибирала перед подвір`ям своєї матері. У вчиненому щиро розкаялася, просила суворо її не карати.

Крім повного визнання провини обвинуваченою ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення її вина також підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 12.03.2017 року близько 07:00 вийшла за територію власного домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_3 , щоб взяти газету з поштового ящика. В цей час ОСОБА_5 загрібала граблями біля подвір`я своєї матері по АДРЕСА_4 . Взявши газету вона звернулася до ОСОБА_5 з питанням коли та прибере свої відра зі сміттям та відходами, які стоять на межі подвір`їв. Після цих слів ОСОБА_5 швидко підійшла до потерпілої та вдарила її граблями в обличчя, від удару ОСОБА_4 впала на землю, а обвинувачена нанесла їй ще один удар граблями.

У зв`язку з спричиненням тілесних ушкоджень, вона довгий час лікувалася, нею були зроблені значні витрати на лікування, ліки та проїзд до місця лікування. Заявлений цивільний позов підтримувала у повному обсязі, прохала його задовольнити. Вид та міру покарання просила призначити на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що 12.03.2017 року близько 07:00 йшла по АДРЕСА_5 до знайомої, щоб придбати молока. Проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_3 побачила як ОСОБА_5 , металевими граблями з дерев`яною ручкою, вдарила ОСОБА_4 в область обличчя від чого та впала, а обвинувачена завдала їй ще один удар цими ж граблями в область обличчя, але попала по руках, оскільки потерпіла після першого удару почала закривати обличчя руками. Після цього ОСОБА_5 попрямувала до свого подвір`я, а свідок підбігла до ОСОБА_4 та викликала швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, 12.03.2017 року перебувала у будинку за місцем свого мешкання по АДРЕСА_6 . Близько 07:30 до неї на мобільний телефон зателефонувала мати - ОСОБА_4 та повідомила, що її побила граблями ОСОБА_5 . Після цих подій мати довго лікувалась та зазнала значних страждань.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що зранку 12.03.2017 року близько 07:00 перебував на подвір`ї власного домоволодіння по АДРЕСА_5 . Близько 07:00 почув гучні крики з боку вулиці, у зв`язку з чим вибіг за територію свого домоволодіння на вулицю і побачив як на землі біля свого подвір`я лежала ОСОБА_4 , а біля неї перебувала ОСОБА_6 , яка допомагала їй підвестись. Свідок підійшов до них, де йому повідомили, що ОСОБА_5 нанесла потерпілій два удари граблями в область обличчя.

Крім того, вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину також підтверджується дослідженими, за згодою учасників процесу, матеріалами кримінального провадження № 0000099 від 12.03.2017 року, а саме:

?витягом з кримінального провадження № 0000099 від 12.03.2017 року, згідно якого до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ;

?протоколом огляду місця події від 12.03.2017 року, а саме домоволодіння по АДРЕСА_3 за участю понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , де була виявлена паперова газета з плямами речовини бурого кольору, з фото таблицями;

?протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 27.03.2017р. за участю потерпілої ОСОБА_4 , в ході проведення якого остання розповіла та показала обставини спричинення їй тілесних ушкоджень 12.03.2017 року близько 07:00 в АДРЕСА_3 ;
?висновком судово-медичного експерта КЗ "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи" ДОР" № 88 від 25.04.2017 року, згідно якого у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забитої рани голови, синців обличчя і кистей рук, які могли бути спричинені при дії тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею чи об такий і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, так як викликали розлад здоров`я на термін більш як 6 днів і до 20 днів та не протиречать можливості спричинення ушкоджень при ударах граблями по голові та руці;

?протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 27.03.2017р. за участю свідка ОСОБА_6 , в ході проведення якого остання розповіла та показала про обставини спричинення, які відбулись 12.03.2017 року близько 07:00 в АДРЕСА_3 ;
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченої повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченої винною у вчиненні кримінального правопорушення, за яким вона обвинувачується.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст. 125 ч. 2 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості та особу обвинуваченої, яка повністю визнала себе винною, за місцем проживання характеризується посередньо, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, інвалідом не являється, раніше не судима. Обставинами, які пом`якшують покарання і часткового зменшують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд визнає щире каяття. Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК України, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи міркування прокурора, потерпілої та обвинуваченої, з урахуванням конкретних обставин справи, відношення обвинуваченої до скоєного, наявність обставини, що пом`якшує її покарання, та обставини, що його обтяжує, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, його мети, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_5 , покарання у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, судом не встановлено.

До початку судового розгляду потерпілою ОСОБА_4 подано цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_5 на її користь матеріальної шкоди у вигляді придбання медикаментів, лікарських засобів та матеріалів медичного призначення для лікування здоров`я на загальну суму 2 089 грн. 99 коп. та моральної шкоди в розмірі 20 000 грн.

В судовому засіданні потерпіла підтримали цивільний позов у повному обсязі та просила його задовольнити. Прокурор просив позов задовольнити частково, стягнути лише моральну шкоду, оскільки вимоги про стягнення витрат на лікування здоров`я у розмірі 2 089 грн. 99 коп. не підтверджені будь-якими доказами.

Обвинувачена позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, у зв`язку з тим, що відсутні докази на підтвердження понесених цивільним позивачем витрат на лікування, що стосується моральної шкоди, вважає, що потерпіла не зазнала значних страждань.

Розглянувши цивільний позов, поданий ОСОБА_4 суд вважає за необхідне задовольнити його частково, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ст. 1195 ЦК України - фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992р. (з наступними змінами) "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяній нею (в порядку часткової відповідальності).

Згідно ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вимоги потерпілої щодо стягнення матеріальних збитків на придбання ліків та витрат за проїзд на суму 2 089 грн. 99 коп., задоволенню не підлягають, оскільки є необґрунтованими, так як будь-які належні та допустимі докази на підтвердження понесених цивільним позивачем витрат на лікування в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 128 ч. 1, ч. 5 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Визначаючи розмір спричиненої потерпілій моральної шкоди, суд враховує, що саме діями обвинуваченої ОСОБА_5 , потерпілій завдані тілесні пошкодження і завдана шкода здоров`ю, характер протиправного діяння обвинуваченої, а саме, заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, внаслідок чого ОСОБА_4 зазнала нервового стресу та хвилювання, фізичного болю, у зв`язку з чим був порушений нормальний порядок та спосіб її життя.

Таким чином, відповідно до ст. 23 ЦК України та п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", виходячи при цьому із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що на відшкодування спричиненої моральної шкоди з обвинуваченої на користь потерпілої необхідно стягнути завдану моральну шкоду в сумі 1 000 грн. 00 коп.

Речові докази та витрати на залучення експертів по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої в рамках даного кримінального провадження не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт строком 150 (сто п`ятдесят) годин.

Міра запобіжного заходу не обиралася. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_7 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди - 1 000 (одна тисяча) грн., 00 коп.

В іншій частині цивільного позову відмовити.

Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1