Справа № 177/1224/17
Провадження № 1-кс/177/334/17
УХВАЛА

18.09.2017

Слідчий суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області В. за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_1 , прокурора ОСОБА_2 слідчого ОСОБА_3 заявника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання про часткове скасування арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:
До Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання власника та користувача автомобіля «ФОРД ТРАНЗИТ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12.07.2017 в кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000553 від 08.07.2017 за ст.. 246 КК України.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 пояснив, що він звертався з клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на вказаний автомобіль і своє клопотання мотивував тим, що арешт має значення для встановлення істини у справі, доведення винуватості особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Крім того, додав, що на час розгляду клопотання про скасування арешту експертні дослідження відносно вищезазначеного автомобіля у ході досудового слідства не проводились, він планує оглянути автомобіль та призначити експертизу. Пояснити чому з 12 липня 2017 року до теперішнього часу не проведено огляд автомобіля та не призначено експертизи не зміг, але вважає, що в скасуванні арешту автомобіля необхідно відмовити, оскільки не всі слідчі дії виконано.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення заявника, прокурора та слідчого, дослідивши матеріали провадження вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно вимог ч.1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Арешт на автомобіль накладався як на речовий доказ. Зі слів слідчого, експертні дослідження не проводились. Слідчий на зміг навести причини, які конкретно заважали йому провести огляд та визначити необхідність проведення будь яких експертиз стосовно арештованого автомобіля, слідчий не зміг визначити необхідні йому розумні строки для проведення огляду та які саме слідчі дії необхідно провести мотивуючи «таємницею слідства».

Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п.21 ч.1 ст.7 КПК України є розумність строків. Відповідно до ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно до ч. 4 ст. 173 КПК України суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п. 35).

Відповідно до пункту першого ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю повертається власнику або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливе без шкоди для кримінального провадження.

Таким чином, беручи до уваги наслідки арешту майна для інших осіб, в даному випадку для власника майна ОСОБА_5 розумність та співрозмірність обмеження її права власності на автомобіль завданням кримінального провадження, розумні строки, слідчий суддя вважає, доведеним заявниками, як власником майна, так і користувачем, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України є підставою для часткового скасування арешту вищезазначеного автомобіля.

Щодо доводів слідчого про необхідність збереження арешту в частині обмеження права користування вказаним автомобілем, слідчий суддя вважає також необхідним зазначити, що з моменту його затримання і до теперішнього часу, понад двох місяців, автомобіль не оглянутий, експертні дослідження не проводились та ніякі експертизи не призначені.

Тобто, арешт на автомобіль накладався з метою забезпечення доказової бази у даному кримінальному провадженні, яка на теперішній час, як встановлено вище, досягнута.

Відповідно до ухвали слідчого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2017 року арешт накладено на свідоцтво РСА № 410369 про державну реєстрацію автомобіля «ФОРД ТРАНЗИТ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключів з брелком від автомобіля «ФОРД ТРАНЗИТ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , місцем зберігання визначено територія Криворізького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, в матеріалах кримінального провадження відсутня будь яка інформація, про конкретне місце зберігання цих речових доказів, при матеріалах кримінального провадження вони також не зберігаються.

Зважаючи на те, що реалізація правом користування не можлива без свідоцтва про реєстрацію автомобіля та ключа, слідчий суддя вважає, що клопотання в даній частині також підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 174 КПК України слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання заявника ОСОБА_5 та користувача автомобіля ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна задовольнити.

Арешт на автомобіль «ФОРД ТРАНЗИТ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 ; яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12.07.2017 року, - скасувати частково.

Дозволити власнику та уповноваженим ним особам користуватися автомобілем без можливості відчуження та розпорядження.

Зняти необхідність зберігання автомобіля «ФОРД ТРАНЗИТ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтва НОМЕР_2 про державну реєстрацію автомобіля «ФОРД ТРАНЗИТ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключів з брелком від автомобіля «ФОРД ТРАНЗИТ» реєстраційний номер НОМЕР_1 на території Криворізького ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул.Каховська 36, до закінчення досудового розслідування та судового провадження.

Передати автомобіль марки, «ФОРД ТРАНЗИТ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва НОМЕР_2 про реєстрацію транспортного засобу належить на праві приватної власності ОСОБА_5 на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язавши власника надати доступ до речових доказів за вимогою слідчого, зберігати транспортний засіб, свідоцтво НОМЕР_2 , ключі з брелком «ФОРД ТРАНЗИТ» реєстраційний номер НОМЕР_1 від автомобіля у стані придатному для використання у кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: