БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 1-кп/356/45/18
Справа № 356/984/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2018 Березанський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене у ЄРДР за № 0000451 від 31.07.2017 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Березанського міського суду Київської області знаходиться кримінальне провадження внесене у ЄРДР за № 0000451 від 31.07.2017 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Обвинувачений та його захисник, підтримали дпозицію прокурора.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, оглянувши матеріали провадження, прийшов до наступних висновків.

Обвинувачення, згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта суд першої інстанції здійснює судовий розгляд, як це передбачено вимогами ст. 337 КПК України.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України, обвинувальний акт є формою закінчення досудового розслідування та формою звернення прокурора до суду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення, тобто відображати всі елементи складу злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа.

В своїй практиці Європейський суд з прав людини також зазначає, що обвинувачений у вчиненні злочину має бути детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення, а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. (справа «Матточіа проти Італії").
В порушення вимог п. 5 ст. 291 КПК України прокурором в обвинувальному акті під час викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, а відтак і у формулюванні обвинуваченні, допущено невідповідності.
Як вбачається з наданого обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні психотропної речовини з метою збуту у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Предметом цього злочину виступають наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги.
Так, прокурор, викладаючи фактичні обставини події злочину, які вважає встановленими, зазначає, що 25.06.2017 між інспектором ОСОБА_4 , який знаходився на добовому чергуванні, та засудженим відбулася розмова, в ході якої інспектор погодився на пропозицію засудженого про збут останньому психотропної речовини - амфетаміну за грошову винагороду в розмірі 1000 гривень. 28.06.2017 у невстановленої слідством особи на зупинці громадського транспорту «Семенівка», що розташована на автодорозі Київ-Харків, невстановлена слідством особа через водійське вікно автомобіля ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому перебував ОСОБА_4 , передала останньому психотропну речовину - амфетамін масою 6,036 г, поміщену у згорток циліндричної форми, обмотаний ізоляційною стрічкою чорного кольору. Внаслідок таких незаконних дій інспектор ОСОБА_4 незаконно придбав психотропну речовину амфетамін з метою її збуту, у великих розмірах, яку став незаконно зберігати в автомобілі ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 . В подальшому 28.06.2017 близько 09 години 30 хвилин в кімнаті молодших інспекторів державної установи «Березанська виправна колонія № 95», що знаходиться на охоронюваній зоні вказаної установи за адресою: Київська область, м. Березань, вул. Поштова, 2, під час проведення оперуповноваженими оперативного відділу особистого догляду ОСОБА_4 , останній добровільно видав згорток циліндричної форми, обмотаний ізоляційною стрічкою чорного кольору, довжиною 5 см та шириною 2 см, всередині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору масою 11,836 г, що містить в собі психотропну речовину - амфетамін, масою 6,036 г.
Таким чином, не видається можливим однозначно простежити співвідношення між тими предметами, що ОСОБА_4 незаконно придбав, зберігав та перевозив з метою збуту, та тим предметом, який було вилучено у нього 28.06.2017 у Державній установі БВК № 95, та який відповідно був наданий для проведення експертизи, посилання на висновок якої міститься в обвинувальному акті.

Окрім того, як вказує прокурор в обвинувальному акті, вказаний злочин ОСОБА_4 вчинив, перебуваючи на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Березанської виправної колонії № 95, відтак, будучи службовою особою, яка постійно здійснювала функції представника органу державної влади. Проте, якщо діяння, передбачене ст. 307 КК України, вчиняє службова особа з використанням свого службового становища, її дії слід кваліфікувати за сукупністю злочинів, передбачених статтями 307 та 364 КК України.
В той же час, відповідно до вимог ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити, зокрема, номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування.
Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, прокурором повідомлення про початок досудового розслідування від 28.06.2017 та від 06.07.2017, а також повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 29.06.2017, про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 від 31.07.2017, повідомлення про завершення досудового розслідування від 31.07.2017, включено в перелік процесуальних рішень, хоч вказані повідомлення являються процесуальними діями у відповідності до ч. 1 ст. 111 КПК України.

Окрім того, з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 28.06.2017 ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні злочину, та в якості захисника за повідомленням слідчого СВ Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 залучено адвоката ОСОБА_5 , що підтверджується дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі 28.06.2017 № 2237. Однак, реєстр матеріалів досудового розслідування не містить вказівки щодо прийнятого слідчим відповідного процесуального рішення про залучення захисника для здійснення захисту за призначенням.
Таким чином, відсутність належним чином викладених фактичних обставин події злочину та відповідного формулювання обвинувачення, кваліфікації, порушують гарантовані процесуальні права обвинуваченого, в тому числі право на захист, й порушує право обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, а також на справедливий судовий розгляд, що не узгоджуються з приписами кримінального процесуального законодавства та практикою Європейського суду з прав людини.

Зазначені вище упущення у обвинувальному акті є порушенням п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, що згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України є безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 91, 92, 109, 110, 111, 290, 291, 314, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному у ЄРДР за № 0000451 від 31.07.2017 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України повернути прокурору.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Березанський міський суд Київської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1