Номер провадження 1-кп/754/86/15
Справа№754/1235/15-к
В И Р О К
Іменем України
27.03.2015 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м.Києва, українця, громадянина України,

освіта середня, не одруженого, не працюючого,

проживає: АДРЕСА_1 ,

зареєстрований:

АДРЕСА_2 ,

раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України,
за участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення в тому, що він 15.10.2014р. приблизно в 19.10 годин, знаходячись в приміщенні торгівельного залу гіпермаркету Леруа Марлен по пр.Броварському, 3-В в м.Києві, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, усвідомлюючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, намагався таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ Леруа Мерлен Україна, а саме: набор Біт і тримач 11шт. вартістю 191грн. 67коп., який взяв зі стелажу з товаром, поклав до кишені своєї куртки, проніс через касу гіпермаркету без сплати за нього його вартості, виконавши при цьому всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки за межами каси був затриманий працівниками охорони гіпермаркету.
Суд визнав недоведеним обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Допитавши обвинуваченого, свідків, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, керуючись ст.ст.22, 23 КПК України щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечуючи відповідно до вимог ст.321 КПК України здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямувавши судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, надавши сторонам кримінального провадження можливість подання ними суду доказів, самостійного обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, провівши судовий розгляд у відповідності до вимог ст.337 КПК України лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а також керуючись ч.3 ст.373 КПК України, за якою обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про виправдування обвинуваченого ОСОБА_3 за висунутим йому обвинуваченням з наступних підстав.
Сторона обвинувачення не надала суду переконливих доказів вчинення 15.10.2014р. приблизно в 19.10 годин закінченого замаху на таємне викрадення майна ТОВ Леруа Марлен Україна, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , не довела переконливо для суду всебічно, повно і неупереджено подію вчиненого кримінального правопорушення, тому в ході судового розгляду не було встановлено належних і допустимих доказів на доведення вчинення даного кримінального правопорушення.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та показав, що 15.10.2014р. приблизно в 18.00 годин він разом з дружиною, дитиною та вітчимом прийшли до магазину Леруа Марлен по пр.Броварському в м.Києві придбати необхідні для ремонту товари, які вони вибирали в торговому залі та складали у візок, на касі вітчим оплатив вибраний ними товар у візку та повернувся до торгового залу вибрати ще товар, а він, дружина та дитина направились з візком з оплаченим товаром до виходу з магазину, за межами розрахункової каси до них підійшли охоронці магазину та запропонували пройти до кімнати охорони для перевірки речей, за які вони розрахувались, куди вони з охоронцями магазину направились, біля кімнати охорони в коридорі охоронці перевірили придбаний ними товар у візку та нічого викраденого не виявили, після чого їх завели до кімнати охорони, де перевірили їх кишені та також нічого не знайшли, приблизно через п`ять хвилин один з охоронців приніс в кімнату охорони набір Біт, про який сказав, що він з дружиною викрали цей набір, після чого викликали працівників міліції. В кишені своєї куртки він ніякий товар за межі кас не виносив, крадіжку товару з торгового залу не вчиняв.

Досліджені в судовому засіданні докази, надані стороною обвинувачення, суд відкидає як докази обвинувачення, оскільки вони не доводять вчинення 15.10.2014р. приблизно в 19.10 годин закінченого замаху на таємне викрадення майна ТОВ Леруа Марлен Україна, в якому обвинувачується ОСОБА_3 .
Як показав в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , який працює відеооператором в магазині Леруа Марлен по пр.Броварському, 3-В в м.Києві, 15.10.2014р. при відеоспостереженні по камері за обстановкою в торговому залі він побачив раніше незнайомого йому обвинуваченого з жінкою, яка з торгової полиці взяла набір Біт і передала його обвинуваченому, після чого вони перейшли в інший відділ, обвинувачений за допомогою кусачок зняв з даного набору захисний чіп та викинув його під стелаж в залі, виходячи за лінію кас та сплативши за вибраний товар, обвинуваченим не був оплачений цей набір Біт, який він в залі поклав у внутрішню праву кишеню своєї куртки, про побачене він повідомив по телефону охоронців магазину, які підійшли до них та запропонували пройти в кімнату охорони, по дорозі в кімнату охорони обвинувачений витягнув цей набір Біт з кишені своєї куртки та поклав його у візок з придбаним товаром, який віз перед собою, біля кімнати охорони охоронник оглянув візок з товаром та звірив товар з чеком, в цей час він також підійшов до кімнати охорони, він та охоронник провели обвинуваченого та жінку в кімнату охорони для допиту, він вийшов з кімнати, в коридорі в куті він побачив набір Біт, який був скинутий дружиною обвинуваченого і який він підняв в коридорі та передав заступнику начальника служби безпеки магазину, який заніс його в кімнату допиту, де в цей час знаходився обвинувачений.
З показань свідка ОСОБА_8 , який працює охоронником в магазині Леруа Марлен по пр.Броварському, 3-В в м.Києві, вбачається, що 15.10.2014р. приблизно в 20.00 годин йому зателефонував відеооператор та повідомив, що в торговому залі скоєно крадіжку набору Біт та необхідно затримати трьох чоловік, він підійшов до розрахункових кас, де обвинувачений з сім`єю вже розрахувались на касі за товар та вийшли за лінію кас, він та інший охоронець зупинили обвинуваченого, з яким були ще один чоловік, жінка і дитина, запропонували пройти до службового приміщення для огляду на предмет несплаченого товару, біля приміщення служби безпеки магазину він та охоронник перевірили чек і товар у візку та виявили, що по чеку не сплачений набір Біт, який лежав у візку, тоді вони викликали службу безпеки магазину та працівників міліції, при цьому обвинувачений про виявлений набір Біт казав, що це йому не належить і він не знає, звідки він опинився у візку.
Показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 мають суттєві суперечності щодо обставин виявлення набору Біт, а саме свідок ОСОБА_7 зазначає про виявлення ним набору Біт в коридорі магазину в куті, після чого він підняв цей набор в коридорі та передав заступнику начальника служби безпеки магазину, який заніс його в кімнату допиту, де в цей час знаходився обвинувачений, свідок ОСОБА_8 зазначає про виявлення ним набору Біт у візку з товаром при перевірці біля приміщення служби безпеки магазину у обвинуваченого чеку і вказаного товару, і набор Біт не був сплачений по чеку, при цьому, свідок ОСОБА_7 , згідно його показань, підійшов до обвинуваченого саме в цей час, однак вказаний свідок не зазначав в своїх показаннях щодо виявлення набору Біт у візку з товаром при перевірці чеку у обвинуваченого. З огляду на зазначене, також викликають сумнів і показання свідка ОСОБА_7 про те, що набір Біт, який він побачив та підняв в коридорі в куті, був скинутий дружиною обвинуваченого, оскільки з його показань вбачається, що до цього він вказаного набору у візку не бачив. Показання свідка ОСОБА_7 про те, що він по камері спостереження бачив, як ОСОБА_3 з кишені дістав та поклав у візок саме набір Біт, також викликають сумнів, оскільки з візка з товаром вказаний набір не вилучався, при цьому ОСОБА_3 з дружиною був зупинений за межами кас та під супроводом двох охоронців магазину був проведений до кімнати охорони, біля якої охоронниками був перевірений товар у їх візку та набору Біт виявлено не було.
При цьому, документальні підтвердження щодо виявлення набору Біт у візку з придбаним обвинуваченим товаром, як це зазначив свідок ОСОБА_8 , або щодо виявлення вказаного набору в коридорі магазину в куті, як це зазначив свідок ОСОБА_7 , та щодо вилучення даного набору Біт з зазначених свідками місць, відсутні.
Крім того, показання свідка ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_3 в торговому залі ножицями зрізав захисний чіп з товару та викинув його під стелаж в залі, також не підтверджені документальними даними, вказаний чіп в торговому залі не вилучався та не оглядався, набір Біт, який нібито був викрадений, також не оглядався на предмет відсутності на ньому захисного чіпу.

Показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не є достатніми для доведеності вчинення закінченого замаху на таємне викрадення майна ТОВ Леруа Марлен Україна, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , оскільки не підтверджені належними письмовими доказами, тому суд відкидає їх як доказ обвинувачення.
З продемонстрованого в судовому засіданні відеозапису з камер спостереження за 15.10.2014р. з ТОВ Леруа Марлен Україна, яка знаходиться на ДВД-диску, визнаному речовим доказом, вбачається про дії обвинуваченого, його дружини та вітчима в торговому залі магазину, на розрахунковій касі та за межами розрахункових кас, згідно яких обвинувачений з дружиною вздовж стелажів оглядають товар, жінка зі стелажу бере щось та тримаючи в руках, йде з обвинуваченим між стелажами, обвинувачений щось кладе на полицю з товаром, бере товар з полиці та оглядає його, йде до стелажів, тримає в руках якийсь предмет, підходить до стелажів з товаром, бере якийсь предмет з полиці, здійснює маніпуляції руками, щось кладе на нижню частину стелажа в куток, обвинувачений, дружина та вітчим на касі розраховуються за товар, складають його у візок, вітчим повертається до торговому залу, а обвинувачений з дружиною та дитиною виходять за межі кас, обвинувачений перед собою везе візок з товаром від розрахункових кас, біля нього жінка та дитина, позаду них йдуть два охоронця, обвинувачений дістає лівою рукою з внутрішньої правої кишені куртки, в яку одягнений, предмет, та кладе його до візка, прямує далі в присутності двох охоронців магазину.
При цьому, з продемонстрованого в судовому засіданні відеозапису з камер спостереження за 15.10.2014р. не вбачається про дії ОСОБА_3 , про які зазначав в своїх показаннях свідок ОСОБА_7 як про ті, які він бачив безпосередньо по камері відеоспостереження, а саме про те, як ОСОБА_3 в торговому залі за допомогою кусачок зняв з набору Біт захисний чіп та викинув його під стелаж в залі, набір поклав у внутрішню праву кишеню своєї куртки, пройшов через касу, не сплативши за нього, та по дорозі в кімнату охорони витягнув цей набір Біт з кишені своєї куртки та поклав його у візок з придбаним товаром, який віз перед собою. З оглянутого в судовому засіданні ДВД-диску із записом камер відеоспостереження не вбачається, який саме товар обвинувачений та його дружина оглядали в торговому залі, що саме робив обвинувачений в торговому залі з предметом в своїх руках, що саме обвинувачений за межами кас виймав з кишені своєї куртки та клав у візок, відсутня відеозапис, де обвинувачений в торговому залі щось кладе в кишеню своєї куртки.
Дані протоколу перегляду відеозапису від 20.01.2015р., який був складений в ході досудового розслідування за результатами перегляду вказаного відеозапису з камер відеоспостереження за 15.10.2014р., частково не відповідають переглянутому в судовому засіданні цьому ж відеозапису, а саме згідно протоколу перегляду у відеозапису №4 зазначається про обвинуваченого, який йде до стелажів, тримає в руках товар прямокутної форми, підходить до стелажів з ножицями по металу, бере ножиці, зрізає захисний чіп з товару, що тримає в руках, у відеозапису №5 зазначається про ті ж самі дії обвинуваченого, за виключенням того, що взявши ножиці, обвинувачений здійснює певні маніпуляції та ховає на нижню частину стелажа в куток якийсь предмет, однак згідно переглянутого в судовому засіданні відеозапису не вбачається дій, зазначених в протоколі перегляду у відеозапису №4 та частково у відеозапису №5, а саме не вбачається, що обвинувачений у відеозапису №4 ножицями зрізає захисний чіп з товару, який тримає у руках, та у відеозапису №5 що здійснює певні маніпуляції саме ножицями.
Враховуючи дані продемонстрованого в судовому засіданні відеозапису з камер спостереження за 15.10.2014р. з ТОВ Леруа Марлен Україна, яка знаходиться на ДВД-диску, визнаному речовим доказом, вищевказані дані протоколу перегляду відеозапису від 20.01.2015р. суд ставить під сумнів.
Обвинувачений ОСОБА_3 з приводу вказаних його дій, зафіксованих на відеозапису, показав, що в торговому залі захисний чіп з товару він не зрізав, у залі він перевіряв ножиці різки по металу на проволоці, яку мав з собою саме для перевірки вказаних ножиць, та яку він викинув в залі після перевірки ножиць, за межами кас у візок з придбаним товаром він поклав мобільний телефон. Вказані показання обвинуваченого даними відеозапису не спростовані. Крім того, обвинувачений зазначив, що в торговому залі він також міг брати та роздивлятись набір Біт, оскільки мав намір його купувати.
Фотокартки предмету прямокутної форми чорного кольору зі вставкою помаранчевого кольору та написом NЕО, які долучені до вказаного протоколу перегляду відеозапису, взагалі не свідчать про своє відношення до вказаного протоколу, оскільки будь-яких роз`яснень щодо зображення на картках не містять.
За таких обставин, дані, які містяться на ДВД-диску з відеозаписом з камер відеоспостереження, та дані, які містяться в протоколу перегляду відеозапису від 20.01.2015р., не доводять вчинення закінченого замаху на таємне викрадення набору Біт в торговому залі магазину Леруа Марлен, в чому обвинувачується ОСОБА_3 , тому суд відхиляє їх як докази обвинувачення.
Показання свідка ОСОБА_9 , яка працює касиром в магазині Леруа Марлен, згідно яких через розрахункову касу, за якою вона працювала, проходили обвинувачений, його дружина, дівчинка та старший чоловік з придбаним товаром, за який розрахувався не обвинувачений, після оплати товару покупці відійшли з товаром у візку від каси, за ними пішли співробітники охорони магазину та кудись повели їх - взагалі не свідчать про вчинення закінченого замаху на крадіжку, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , а свідчать лише про сплату чоловіком, який був з обвинуваченим, придбаного ними товару. Крім того, вказаний свідок показала, що про те, що обвинувачений викрав товар в магазині, їй сказали працівники охорони магазину та показали відеозапис, і обвинувачений дійсно не сплачував на її касі товар, про який працівники охорони магазину їй сказали, що обвинувачений його викрав. Тому, показання свідка ОСОБА_9 суд відкидає як доказ обвинувачення.
Досліджена в судовому засіданні копія службового чеку ТОВ Леруа Марлен Україна від 26.11.2014р. за обслуговування 15.10.2014р. в 19.10.49 годин, містить найменування, кількість та вартість товарів, про який свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначила, що це копія чеку про сплату товару сім`єю ОСОБА_3 , який вони придбали 15.10.2014р. в гіпермаркеті та сплатили через її касу. Зазначені дані в копії чеку не доводять факт вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , тому суд відкидає копію чеку як доказ обвинувачення. Крім того, відсутні докази про витребовування вказаної копії чеку в порядку ст.93 КПК України.
Дані, зазначені заступником начальника служби безпеки Леруа Марлен ОСОБА_6 в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.10.2014р., про те, що 15.10.2014р. близько 20 в магазині Леруа Марлен по пр.Броварському, 3-В в м.Києві незнайома особа викрала набір насадок Біт і тримач, вартістю 230грн., самі по собі не доводять вчинення кримінального правопорушення, який ставиться в обвинувачення ОСОБА_3 , тому суд відкидає вказаний протокол як доказ обвинувачення.
Досліджений в судовому засіданні протокол огляду місця події від 15.10.2014р., суд відкидає як доказ обвинувачення, оскільки він ніяким чином не доводить факт вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, в якому обвинувачується ОСОБА_3 .
Так, згідно протоколу огляду місця події від 15.10.2014р., який був проведений з 22.55 годин по 23.30 годин, оглядається службове приміщення супермаркету ТОВ Леруа Марлен по пр.Броварському, 3-В в м.Києві, де біля вікна знаходиться стіл, на якому знаходиться набір Біт і тримач в кількості 11шт. арт.10408573 вартістю з ПДВ 230грн., без ПДВ 191грн. 67коп., біля стола знаходиться стілець червоного кольору, на якому в сидячому положенні знаходиться ОСОБА_10 , яка пояснила, що набір Біт і тримач вона побачила на прилавку магазину, пройшовши кілька метрів поклала їх на інший прилавок, після чого зі своїм чоловіком ОСОБА_3 взяли з прилавків ще кілька товарів, оплатили їх на касі, після чого були затримані працівниками охорони магазину, які пояснили, що оглянувши їх речі вони виявили, що вони викрали набір Біт і тримач, хоча даних речей у них не було. В ході огляду місця події набір Біт було вилучено.
Дані вказаного протоколу огляду підтверджують лише знаходження в службовому приміщенні супермаркету ТОВ Леруа Марлен на столі набора Біт і тримач, однак яким чином вказаний набір з`явився в службовому приміщенні, яке відношення даний набор має до закінченого замаху на таємне викрадення майна з торгового залу, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , з вказаного протоколу не вбачається. При цьому, при огляді вказаного службового приміщення ОСОБА_3 взагалі був відсутній, і вказаний набор Біт і тримач, згідно даного протоколу, був виявлений та вилучений саме в службовому приміщенні, а не у ОСОБА_3 .
Тому, даний протокол огляду місця події не є доказом вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , оскільки не свідчить про вчинення закінченого замаху на таємне викрадення вказаного набору Біт і тримач.
Враховуючи наведене, суд відкидає як доказ обвинувачення і визнаний постановою слідчого від 16.10.2014р. речовим доказом у кримінальному провадженні набір Біт та тримач 11шт., який був вилучений під час вищевказаного огляду в приміщенні магазину ТОВ Леруа Марлен по пр.Броварського, 3-в в м.Києві. Крім того, набор Біт і тримач був визнаний речовим доказом постановою слідчого 16.10.2014р., якою також було постановлено передати його під зберігальну розписку працівнику ТОВ Леруа Марлен Україна ОСОБА_6 , однак, згідно розписки, ОСОБА_6 отримав на зберігання викрадений товар набір біт NЕО 15.10.2014р., тому незрозуміло, який саме набір є речовим доказом по кримінальному провадженню і який набір було повернуто представнику ТОВ Леруа Марлен Україна ОСОБА_6 .
Досліджена в судовому засіданні довідка ТОВ Леруа Марлен Україна від 17.11.2014р., видана Деснянському РУ, в якій зазначено, що вартість викраденого товару без ПДВ складає 191,67грн., найменування товару Набір біт і тримач 11шт., також не свідчить про вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , оскільки вказана довідка не містить даних щодо дати, часу та обставин викрадення зазначеного в ній товару, тому сама по собі, без підтвердження іншими доказами, не може підтвердити факт вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , тому суд відкидає її як доказ обвинувачення.
За таких обставин, докази, які відповідно до вимог ст.ст.85, 86 КПК України є належними та допустимими для доведення того, що дане кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , було вчинено, стороною обвинувачення не надані. В ході судового розгляду стороною обвинувачення не було доведено належними та допустимими доказами те, що дане кримінальне правопорушення було вчинено, тому ОСОБА_3 підлягає виправдуванню за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується.

Згідно вимог ст.100 КПК України речові докази: набір Біт і тримач 11шт. - підлягає залишенню в ТОВ Леруа Марлен, ДВД-Р диск - підлягає залишенню в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України та виправдати за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується.

Речові докази: набір Біт і тримач 11шт. - залишити в ТОВ Леруа Марлен, ДВД-Р диск - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Головуючий: