Справа № 466/52/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2018 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 26 грудня 2017 року,-

у с т а н о в и в:

04 cічня 2018 року ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 звернувся в суд із скаргою на постанову слідчого Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 26 грудня 2017 року та зобов`язати слідчий відділ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області визнати ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні № 0004613 від 03 листопада 2017 року.

В обгрунтування скарги зіслався на те, що ОСОБА_6 , що є батьком ОСОБА_5 , який в листопаді 2017 року перебував за межами України, 3 листопада 2017 року в його ( ОСОБА_5 ) інтересах на ім`я начальника Шевченківського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 подано заяву про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до якої, просив прийняти міри до працівників фірми "Спецмонтаж", яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Липинського, 54, зокрема до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які 1 листопада 2017 року викрали з даного підприємства мобільну захисну споруду (капсулу), яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим завдано збитки на близько 600 000 гривень.

За наслідками розгляду заяви про злочин, слідчим Шевченківського ВП ОСОБА_10 до Єдиного реєстру досудових розслідувань 3 листопада 2017 року за № 0004613 внесено відповідні відомості про кримінальне правопорушення за правовою кваліфікацією по ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, зокрема про те, що 1 листопада 2017 року невідома особа, перебуваючи на території ТОВ "Спецмонтаж", яке розташоване по вул. Липинського, 54, у м. Львові, таємно, шляхом вільного доступу вчинила крадіжку мобільної захисної споруди а також про те, що сума матеріальної шкоди встановлюється.

26.12.2017 року слідчим Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 було винесено постанову про відмову у визнання потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0004613 від 03 листопада 2017 року, мотивуючи це тим, що заяву про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_5 подано не самим потерпілим, а його батьком ОСОБА_6 , а також не надано жодних підтверджень, що об`єкт злочину належав потерпілому ОСОБА_5 .

Вважає, що вищевказана постанова є незаконна, необгрунтована, винесена передчасно, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав у повному її обсязі та просив задовольнити скаргу.

Слідчий СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечила та пояснила, що при винесенні постанови про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_5 , заяву про вчинення кримінального правопорушення подано не потерпілим, а його батьком ОСОБА_6 , а також ним не надано жодних підтверджень, що викрадена мобільна захисна споруда (капсула) належить ОСОБА_5 .

Заслухавши пояснення представника скаржника, думку слідчого, дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України - завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Згідно п. 5 ч.1 ст.303 КПК України - на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 4) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Судом встановлено, що 26 грудня 2017р. слідчим СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні № 0004613 від 03 листопада 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

У вищевказаній постанові зазначено, що заяву подано не потерпілим ОСОБА_5 , а його батьком ОСОБА_6 , а також жодних підтверджень, які б свідчили про те, що ОСОБА_5 кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної чи майнової шкоди на даній стадії досудового слідства у даному кримінальному провадженні не надано, в тому ОСОБА_5 відмовлено у заяві про визнання потерпілим.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Потерпілий від кримінального правопорушення, як і решта учасників кримінального провадження має право на те, щоб його законні інтереси були забезпечені.

Вважаю, що є достатні підстави вважати, що саме ОСОБА_5 є автором та розробником, а відтак і власником мобільної захисної споруди (капсули), а тому саме йому заподіяно матеріальної та моральної шкоди при крадіжці мобільної захисної споруди (капсули).

Слідчим Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 не представлено жодних доказів, які б спростовували доводи скарги.

При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Таким чином, не надано належної оцінки обставинам справи, а тому суд вважає, що слідчим Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 не в повній мірі досліджено обставини, котрі б вказували на достатність підстав вважати, що ОСОБА_5 не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, у зв`язку з цим постанову від 26.12.2017 року про відмову у визнанні потерпілим не можна вважати законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 303-307, 309, 310,395 КПК України,

ухвалив:

скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим від 26 грудня 2017 року у кримінальному провадженні № 0004613 від 03.11.2017 року.

Зобов`язати слідчий відділ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області визнати ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні № 0004613 від 03.11.2017 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1