Код суду 233 Справа № 233/5357/17
Вирок
Іменем України
20 листопада 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянин України, має середню спеціальну освіту, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 11 грудня 2001 року Слов`янським міським судом Донецької області за ст.222 ч.1 КК України (1960 року), до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки з застосуванням ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком на 2 роки; 09 листопада 2008 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ст. 115 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців, звільнився 27 серпня 2013 року за відбуттям строку покарання; 15 квітня 2014 Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт, 07 липня 2014 року знявся з обліку за відбуттям покарання, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
На початку квітня 2014 року на території Донецької області України громадянами Російської Федерації та іншими невстановленими особами задля насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» (надалі - ДНР), було створено не передбачене законами України збройне формування, яке мало організаційну структуру військового типу характеризувалося єдиноначальністю, підпорядкованістю, мало чітку ієрархічність та дисципліну й субординацію, члени якого носили формений одяг зі знаками розрізнення, озброєні вогнепальною зброєю та боєприпасами, а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того, в зазначеному збройному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, які полягали в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур так званої «ДНР», придушенні організованого опору населення на окупованій території, залякуванні та депортації населення Донецької області, встановленні режиму військового стану, збройному протистоянні правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищенні їх живої сили і матеріальних засобів, залякування населення, вбивством громадян, викраденням людей, захопленням адміністративних будівель органів державної влади, місцевого самоврядування, скоєнням розбійних нападів на окремих осіб та заволодіння майном і грошима підприємств, установ, організацій, та інших тяжких і особливо тяжких правопорушень, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі.
Приблизно у перших числах червня 2014 року, точну дату та час в ході слідства не встановлено, ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, являючись мешканцем м. Костянтинівка Донецької області вступив до незаконного збройного формування, а саме ополчення самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки». Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_5 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні та виконанню його цілей і завдань.
Для подальшої участі у незаконному збройному формуванні, ОСОБА_5 , здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законами України збройного формування, разом з іншими учасниками незаконного збройного формування ополчення «ДНР», приблизно з перших чисел червня 2014 року по перші числа липня 2014 року, точної дати та час в ході слідства не встановлено, став розвозити продукти харчування по блок - постам, розташованим на території м. Костянтинівки Донецької області, що були утворені учасниками вищевказаного незаконного збройного формування, з метою забезпечення функціонування вищевказаних незаконно утворених блок-постів, учасники яких здійснювали незаконний встановлений вказаним збройним формуванням т.з. «ДНР» контрольно-пропускний режим та огляд транспортних засобів та осіб.
Далі, приблизно з перших чисел липня 2014 року, точну дату та час в ході слідства не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою АДРЕСА_3 , у одному з приміщень будівлі колишньої психіатричної лікарні, від невстановленого під час слідства чоловіка, для виконання злочинних завдань,отримав автоматичну вогнепальну зброю марки АКМ та набої до неї у кількості 30 штук, з якою останній у подальшому ніс службу по охороні будівлі психіатричної лікарні м. Костянтинівки, де разом з іншими учасниками вказаного утвореного збройного формування, які перебували у вказаній будівлі, та виконував протиправні накази направлені проти представників влади із застосуванням вогнепальної зброї марки АКМ, які отримував від своїх
керівників з числа незаконного збройного формування самопроголошеної так
званої «Донецької народної республіки».
7 липня 2014 року ОСОБА_5 разом з іншими учасниками незаконного
збройного формування т.з. «ДНР», прибув до тимчасово непідконтрольній
українській владі території у м. Донецьку, де отримав військову форму,
вогнепальну зброю марки РПК та набої до неї у кількості 40 штук, а також
військовий білет, та продовжив проходити службу у лавах незаконного
збройного формування «ДНР» на окупованій території м. Донецька та
Донецької області, до 04.12.2014 року.
Дії ОСОБА_5 та не встановлених осіб носили тривалий характер, а саме
період з початку червня 2014 року по 04 грудня 2014 року, та виразились у
активній участі в діяльності непередбаченого законами України збройного
формування, що супроводжувались вчиненням опору представникам влади із
застосуванням вогнепальної зброї.
31 жовтня 2017 року між керівником Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України визнав повністю.
За умовами угоди про визнання винуватості від 31 жовтня 2017 року, обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у скоєнні злочину, передбаченого ст.260 ч.2 КК України в обсязі підозри у кримінальному провадженні; співпрацювати у викритті кримінальних правопорушень, щодо участі інших осіб у незаконно утвореному збройному формуванні, що діє на території Донецької області та Луганської області т.з. «ДНР, ЛНР».
Крім того, сторони при затвердженні угоди про визнання винуватості погодилися про призначення покарання ОСОБА_5 за ст.260 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років із звільненням від відбуття покарання на підставі ст.ст. 75,76 КК України з іспитовим строком на 3 роки.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення та затвердження згідно ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що угода про визнання винуватості від 31 жовтня 2017 року була укладена в присутності захисника ОСОБА_4 , що відповідає вимогам п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання у вигляді 5 років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75,76 КК України зі звільненням від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 3 роки.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 260 КК України є достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим.
Запобіжний захід обвинуваченому у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України суд,
З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між керівником Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 31 жовтня 2017 року.
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: повідомляти до уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Контроль за поведінкою ОСОБА_5 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1