справа №619/1718/17
провадження №1-кп/619/277/17
ВИРОК
іменем України
01 грудня 2017 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000744 від 22.05.2017 року по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, громадянки України, освіта середня, не одруженої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України,
за участю: прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченої - ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, направлений на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину та перешкоджання нормальної діяльності органів досудового слідства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, 03 квітня 2017 року будучи належним чином попередженою про кримінальну відповідальніссть згідно ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, реалізуючи свій умисел, звернулася до працівників поліції Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області з заявою про те, що 02 квітня 2017 року о 16.00 год. за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , де мешкає остання, невстановлена особа шляхом вільного доступу, викрала майно останньої, а саме цифровий ефірний приймач Т2. Як було встановлено в ході досудового розслідування, ефірний приймач Т2 ОСОБА_3 в ранковий час 02.04.2017 року продала знайомому за 350 грн., а в цей же день о 15.00 год. визвала співробітників поліції, яким заявила про крадіжку вищевказаного майна, тим самим навмисно неправдиво повідомила працівникам поліції відомості, які не відповідають дійсності про скоєння відносно її майна кримінального правопорушення.

Крім того, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, направлений на завідомо неправдиве показання та перешкоджання нормальної діяльності органів досудового слідства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи належним чином попередженою про кримінальну відповідальність згідно ст. 384 КК України за завідомо неправдиве показання, реалізуючи свій умисел 03 квітня 2017 року та 13 травня 2017 року під час допиту в якості потерпілої по кримінальному провадженню № 0000467, внесеному до ЄРДР 03.04.2017 року за ознаками ст. 185 ч. 1 КК України, дала завідомо неправдиві показання, які не відповідають дійсності про скоєння відносно її майна кримінального правопорушення, а саме факту крадіжки цифрового ефірного приймача « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з її квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка відбулася 02.04.2017 року. Як було встановлено в ході досудового розслідування, ефірний приймач Т2 ОСОБА_3 в ранковий час 02.04.2017 року продала знайомому за 350 грн., а в цей же день о 15.00 год. визвала співробітників поліції, тим самим навмисно дала слідчому завідомо неправдиві показання.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих їй злочинів визнала повністю, у вчиненому щиросердно розкаялася, але скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 63 Конституції України та ст. 42 КПК України, від дачі пояснень відмовилася.
Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України, обмежився дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченої.
Вина обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєнні вищезазначених злочинів доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченою не оспорюються.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 , які виразилися в завідомо неправдивому повідомленні суду, прокурору, слідчому чи органу досудового розслідування про вчинення злочину, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 383 КК України, та які виразилися в завідомо неправдивому показанні потерпілого, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 384 КК України.

При вирішенні питання про вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує щире каяття, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнається судом обставиною, яка пом`якшує її покарання. Обставин, які обтяжують її покарання у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, характеризується посередньо, має на утриманні похилого віку бабусю ОСОБА_5 , яка має вік 75 років та за слів обвинуваченої страждає на захворювання серця і потребує її догляду.
При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, а також особу обвинуваченої.
Враховуючи пом`якшуючу покарання обставину в сукупності з даними про особу обвинуваченої, суд вважає, що вони істотно не знижують ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, але приходить до висновку, що обвинувачена повинна нести покарання без ізоляції від суспільства з застосуванням ст. 75 КК України.
Речових доказів та процесуальних витрат у справі не має.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України і призначити їй покарання:
за ч. 1 ст. 383 КК України у виді одного року позбавлення волі;
за ч. 1 ст. 384 КК України у виді одного року обмеження волі.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді одного року позбавлення волі.
Застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком один рік.
Зобов`язати ОСОБА_3 на підставі ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без дозволу відповідного органу пробації, повідомляти в вищевказаний орган про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію в відповідний орган пробації.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1