Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/2517/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" грудня 2017 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Гусятин кримінальне провадження № 0000450 від 08.10.2013 року

відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, приватного підприємця, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 1 статті 286 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
07.10.2013 року біля 19 год. 30 хв. в умовах достатньої видимості, на 197 км. + 585 м. автодороги Гусятин - Копичинці, у с.Крогульці, Гусятинського району водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Toyota Land Cruiser 100» д/н НОМЕР_1 , 2000 року випуску, рухаючись у напрямку смт. Гусятин з увімкненим ближнім світлом фар, проявив необережність, не вибрав у встановлених межах безпечної швидкості руху та не врахував дорожньої обстановки, а саме: наявності перешкоди для руху зупиненого на смузі зустрічного руху трактора «Т-40» д/н НОМЕР_2 із причіпленою сівалкою «КС-6» під керуванням водія ОСОБА_5 , який у той час налаштовував наявний там вантаж, мішок, не впевнившись в безпечності подальшого руху та допустив зіткнення передньою лівою частиною автомобіля із передньою лівою частиною сівалки «КС-6», чим порушив вимоги п.п.1.10,12.2,12.3 Правил дорожнього руху України.

Унаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди тракторист ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої клубової кістки, закритої черепно-мозгової травми зі струсом головного мозку, садна на тулубі, лівому плечі та лівій гомілці, синці на лівому плечі та лівій гомілці, гематоми м`яких тканин тім`яної ділянки голови та в ділянці крила лівої клубової кістки, які супроводжувались тривалим (більше 21 дня) розладом здоров`я та за цією ознакою належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Вищевказані порушення правил безпеки руху і експлуатації транспорту зі сторони водія автомобіля «Toyota Land Cruiser» д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_6 знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками спричиненням тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , вину в пред`явленому обвинуваченні не визнав повністю, суду показав, що 07 жовтня 2013 року близько 19-20 години він рухався автомобілем марки «Тойота» з м. Коломия в напрямку м. Черкаси зі швидкістю 60 км/год. На виїзді з села Крогулець за 150-200 м. побачив яскраве світло фар, яке обмежувало видимість. За 20-30 м. він побачив трактор і почав зменьшувати швидкість. Він їхав по центру своєї полоси з увімкненим ближнім світлом фар. Коли «розминався з фарами трактора», то зіткнувся з сівалкою. Його автомобіль переднім лівим колесом зіткнувся з лівим колесом сівалки. Під час ДТП в тракторі світились тільки передні фари. До зіткнення у його автомобілі фари були справними. Вуличне світло у момент ДТП не було увімкнене. Коли він вийшов зі своєї машини, в той момент до нього наблизився хлопець. Як зясувалось пізніше ОСОБА_8 . Самого потерпілого він не бачив, почув лише його стогін в кюветі.

Цивільного позову потерпілого не визнає. Додатково зазначив, що його батько ще того вечора завіз потерпілому 1000 грн. на лікування. Просить винести відносно нього виправдальний вирок.

Винність ОСОБА_6 в скоєному кримінальному правопорушенні доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, допитаний потерпілий ОСОБА_5 показав, що 7 жовтня 2013 року біля 19 год. вечора в селі Крогулець вертався з поля трактором, до якого була причіплена сівалка. Зупинився, щоб поправити мішок на сівалці. Не встиг за ручку зловитись і підняти ногу, щоб залізти на сівалку, як відчув удар та втратив свідомість.

Швидкість автомобіля з яким він зіткнувся була близько 140 км/год. В момент ДТП сівалка знаходилась попри самий рівчик, ліве колесо сівалки було розташоване на його смузі руху десь 25 см. від розмітки. В тракторі горіли передні та задні фари і підфарники. Він не виставляв знак аварійної зупинки. На сівалці габаритних вогнів не має. Після ДТП зі сторони трактора підбігло 3 людей: ОСОБА_6 та ще двоє. Під час ДТП його сина ОСОБА_9 з ним не було. Побачив його після аварії в лікарні. Цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підтримує повністю.

Аналогічні показання щодо обставин ДТП потерпілий ОСОБА_5 дав під час проведення з ним слідчого експерименту, відповідно до протоколу цієї слідчої дії від 29 квітня 2014 року.

Так, на місці пригоди потерпілий докладно розповів про обставини ДТП, показавши, зокрема, що «до зіткнення він керував трактором із сівалкою та зупинився на смузі руху у напрямку м. Копичинці. Оскільки сівалка виступає за габаритні розміри трактора, а тому її праві колеса розташовувались на узбіччі. На тракторі були увімкнені передні та задні фари, тобто саме такі, які встановлені на ньому на час слідчого експерименту. Після зупинки він вийшов з кабіни та знаходився позаду сівалки коли відчув удар - зіткнення в сівалку автомобілем, що рухався від м. Копичинці. Автомобіль вдарив сівалку у ліве колесо. На його думку швидкість автомобіля була значно вищою за дозволену 60 км/год.(а.с.234-237, т.1).

Суд визнає показання потерпілого ОСОБА_5 логічними, послідовними та правдивими, оскільки вони узгоджуються із сукупністю інших досліджених судом доказів і логікою розвитку подій.

Так, його показання також повністю узгоджуються з показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , яка в суді пояснила, що 07 жовтня 2013 року вона разом зі своїм чоловіком на полі сіяла зерно. Після закінчення роботи на полі, велосипедом поїхала додому напувала худобу, а її чоловік ОСОБА_5 залишився поправити борони. Коли вона була вдома, то бачила як машина сірого кольору на великій швидкості летіла по дорозі. Побачивши, що її чоловіка довго не було з поля, вона велосипедом поїхала за чоловіком. На дворі вже сіріло, але темно ще не було, коли вона виїхала на дорогу за 400 метрів побачила багато світла на дорозі. Під`їхавши за 20-30 метрів до ДТП, побачила свій трактор, чоловіка, який лежав під плотом і стогнав від болю. На місці пригоди був ще автомобіль сірого кольору, який стояв за тракторором, а трактор в той час знаходився по правій стороні у напрямку міста Копичинці, сівалку яка була вчеплена до трактора розвернуло до кювету.

Приїхав їх син ОСОБА_11 і викликав швидку та поліцію. Під час того як її чоловіка ОСОБА_5 заносили на ношах в швидку, він їй сказав виключити світло в тракторі, щоб не розрядився акумулятор, що вона і зробила. У тракторі були увімкнені передні, задні фари та підфарники. Вона підходила до обвинуваченого, який сидів у своєму автомобілі, і запитала «сину як ти їхав», обвинувачений ОСОБА_6 повідомив, що він трактор бачив, а сівалки не бачив.

Вона бачила, як з машини обвинуваченого витягували залізо. В той день на вулиці вже смеркалося, вуличне світло не світилось. Поліція приїхала пізно, було вже досить темно. Їхнього сина ОСОБА_9 не було у той день вдома.

Аналогічні показання дав свідок ОСОБА_12 , який показав, того вечора до нього зателефонувала мати і повідомила, що його батько потрапив у ДТП. Коли він приїхав на місце пригоди, то побачив, що джип сірого кольору з механічними пошкодженнями зупинений за трактором з сівалкою. Трактор був розташований по правій стороні дороги в сторону ОСОБА_13 , сівалка ззаду трактора. Батько лежав під плотом та кричав від болю. Він одразу викликав швидку та поліцію. Брата ОСОБА_14 на місці події він не бачив.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні дала показання, підтвердивши свідчення потерпілого та свідків щодо обставин ДТП. Зокрема, свідок показала,що трактор після ДТП знаходився на узбіччі в напрямку на Копичинці, а дальше стояв джип в напрямку на ОСОБА_16 . В кюветі лежала людина і стогнала. Поряд з потерпілим знаходився його син ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_17 суду показала, що в жовтні місяці 2013 року вона разом із сусідкою ОСОБА_18 йшли додому з с. Васильківці. Приблизно за 300 метрів від місця ДТП вона бачила як син ОСОБА_5 - ОСОБА_19 йшов додому. Підійшовши до свого будинку, де було вже темно, побачила багато людей. ОСОБА_5 лежав у рові, стогнав, обвинувачений ходив «взад-вперед». На її запитання до дружини потерпілого ОСОБА_10 , яка стояла з боку, «чому її син ОСОБА_14 пішов додому?», остання відповіла, що «кобила відірвалася». Коли вони підійшли на місце ДТП на вулиці вуличне світло не горіло, джип стояв у напрямку на ОСОБА_16 , на тій самій смузі що і трактор, ззаді трактора. Чи горіло світло ззаду в тракторі не памятає. Сівалка знаходилася на обочині.

Допитана в суді в якості свідка ОСОБА_18 підтвердила показання ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_20 суду показав, що очевидцем ДТП він не був, але в квітні 2014 року в темну пору був запрошений працівниками міліції в якості понятого при проведенні слідчої дії. Свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 дали аналогічні показання.

Свідок ОСОБА_24 в суді відмовився від дачі показань на підставі ст. 63 Конституції України.

Показання потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 щодо обставин ДТП узгоджуються з даними протоколу огляду місця події від 07 жовтня 2013 року, протоколами слідчих експериментів, відповідно до протоколів цієї слідчої дії від 29 квітня 2014 року, від 20 липня 2017 року.

Так, згідно даних протоколу огляду місця події від 07 жовтня 2013 року за участю понятих було оглянуто місце події «..Об`єктом огляду є ділянка дороги в напрямку смт. Гусятин м. Копичинці, а саме в с. Крогулець Гусятинського району. Розташована при вїзді в населений пункт..Покриття асфальтобетонне, сухе… в подальшому для проведення вимірювання проведено перпендикулярну лінію через дорогу перед місцем ДТП, навпроти стовпа, біля домогосподарства ОСОБА_25 з лівої лицьової сторони. Дану лінію названо базовою… по правій стороні руху в напрямку м. Копичинці розташований автомобіль марки «Тойота» д.н.з. НОМЕР_3 , розвернутий лицьовою стороною до смт. Гусятин. Ліва його сторона дещо деформована, біля лівого переднього колеса волога пляма. Дальше по ходу руху в м. Копичинці розташована сівалка червоного кольору та трактор марки «Т-40» синього кольору…
Проведено вимірювання від правої передньої осі Тойоти до базової лінії 2,35 м., від лівої передньої осі 2, 47 м. від лівої передньої осі до обочини 1,35 м. від лівої задньої осі до обочини 1,23 м. Ширина базової лінії асфальтобетонного покриття 8,5 м.…Від задньої лівої осі трактора «Т-40» до базової лінії 25,96 м…, від задньої правої осі трактора до обочини 1,14 м. від передньої правої осі до обочини 0,96 м. ширина проїздної частини дороги асфальтобетонного покриття біля задньої осі трактора становить 7,76 м. ..відстань від заднього лівого колеса становить 1,25 м.. передня права вісь знаходиться між асфальтом та обочиною... з тильної сторони автомобіля марки «Тойота» є осип скла в хаотичному напрямку на правій обочині руху в м. Копичинці. (а.с.173-177, т.1).

Як встановлено при проведенні слідчих експериментів з участю потерпілого, обвинуваченого згідно протоколу слідчого експерименту від 29 квітня 2014 року, в ході проведення даної слідчої дії 29 квітня 2014 було встановлено, зокрема, що «максимальна віддаль на якій з робочого місця водія автомобіля «Тойота» можна було побачити сівалку, а саме її лівий бік, що освітлюється задніми фарами трактора та виступає за його габарити становить 72 м».(а.с.234-237, т.1).

Згідно даних протоколу повторно проведеного слідчого експерименту від 20 липня 2017 року з участю обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_5 , встановлено, зокрема, «якщо на чоботі трактора ззаду увімкнено ліхтарі, конкретна видимість настає на відстані 83, 5 м. до місця зіткнення. Якщо ліхтарі на задній частині трактора вимкнені конкретна видимість настає на відстані 16,7 м. до місця зіткнення, видимість в напрямку руху з місця водія автомобіля «Тойота» становить 32.4 м.». (а.с.91-94,т.3).

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України доводиться також висновками судових автотехнічних експертиз та інженерно-транспортної експертизи.

Так, як слідує із змісту висновку судової автотехнічної експертизи № 5-491/13 від 16.11.2013 року, на момент експертного дослідження, рульове керування автомобіля «TOYOTA Land cruiser», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходиться в працездатному стані та вимогам п. 31.4.2. (Рульове керування) ПДР України відповідає.

Робоча гальмова система, шини і колеса, прилади зовнішнього освітлення досліджуваного автомобіля знаходиться в стані часткової відмови та вимогам п. 31.4.1. (Гальмові системи),,п. 31.4.5. (Колеса і шини),, п. 31.4.3.(Зовнішні світлові прилади) ПДР України не відповідають.

Експертним дослідженням систем та їх елементів, що впливають на безпеку руху, в процесі керування автомобілем, на стадії пошуку несправностей за зовнішніми ознаками та проявами (діагностичними параметрами і симптомами) - виявлено ряд технічних несправностей (невідповідностей) досліджуваних систем: робочої гальмової, зовнішнього освітлення та шин коліс автомобіля.

Пошкодження світлового оптичного елемента передньої лівої фари та шини переднього лівого колеса, які знаходились в зоні основних аварійних пошкоджень автомобіля, утворились внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, носять аварійний характер, а тому воно не могло вплинути на керування транспортним засобом, водій не мав можливості своєчасно їх виявити до пригоди. І

Розглядаючи виявлені експертом несправності (невідповідності) в контексті поставлених слідством питань, стає очевидним, що виявлені несправності (пошкодження) робочої гальмової системи автомобіля носять експлуатаційний характер, виникли до ДТП внаслідок неналежного догляду за системою.

Технічні несправності (невідповідності) вищевказаних елементів робочої гальмової системи водій мав можливість виявити до моменту настання ДТП під час експлуатації автомобіля за характерними симптомами (ознаками), пов`язаними з погіршенням ефективності гальмування транспортного засобу. (а.с.182-188,т.1).

Як слідує із змісту висновку судової автотехнічної експертизи № 5-505/13 від 14.11.2013 року, на момент експертного дослідження рульове керування трактора Т-40 АМ, д.н.з. НОМЕР_2 , знаходиться в працездатному стані та вимогам п. 31.4.2. (Рульове керування)ПДР України відповідає.

Робоча гальмова система, шини і колеса, прилади зовнішнього освітлення досліджуваного трактора знаходяться в працездатному стані та вимогам п. 31.4.1. (Гальмові системи), п. 31.4.5. (Колеса і шини), п. 31.4.3. (Зовнішні світлові прилади) ПДР України відповідає.

Експертним дослідженням систем та їх елементів, що впливають на безпеку руху, в процесі керування транспортним засобом, на стадії пошуку несправностей за зовнішніми ознаками та проявами (діагностичними параметрами і симптомами) - технічних несправностей (невідповідностей) досліджуваних систем, а саме рульового керування, робочої гальмової системи, зовнішнього освітлення, коліс і шин трактора Т-40 АМ, д. н. з. НОМЕР_2 не виявлено.(а.с.191-196,т.1).

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 5-247/14 від 14.06.2014 року, «В умовах даної дорожньо-транспортної ситуації, що склалася, водій трактора «Т-40 АМ» з сівалкою «КС-6» повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 9.9 а), 9.10 б), 9.11 б), 15.1, 15.2, 15.14, 19.4 Правил дорожнього руху України.
В умовах даної дорожньо-транспортної ситуації, що склалася, водій автомобіля «TOYOTA Land Cruizer» повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 1.10 (в частині визначення поняття «перешкода для руху»), 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України.
При заданому слідством комплексі вихідних даних, водій автомобіля «TOYOTA Land Cruizer», з моменту виникнення небезпеки (перешкоди) для руху (настання видимості сівалки), мав технічну можливість шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду на перешкоду і тим самим уникнути наїзд на останню.
При заданому слідством комплексі вихідних даних, дії водія автомобіля «TOYOTA Land Cruizer» не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР України.
В даній дорожньо-транспортній ситуації, невідповідність дій водія автомобіля «TOYOTA Land Cruizer» вимогам п. 12.3 ПДР України, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.
При заданому слідством комплексі вихідних даних, якщо до наїзду на перешкоду водій автомобіля «TOYOTA Land Cruizer» рухався зі швидкістю не більше 60 км/год, невідповідностей в діях водія транспортного засобу вимогам п. 12.4 ПДР України не вбачається.
При заданому слідством комплексі вихідних даних, невідповідність дій водія автомобіля «TOYOTA Land Cruizer» вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України привела до виникнення дорожньо-транспортної пригоди, тобто причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору були обставини, які пов`язані з невідповідністю дій водія автомобіля «TOYOTA Land Cruizer» зазначеним вимогам пункту Правил». (а.с.241-247,т.1).

Згідно даних, що містяться у висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 5-387/17 від 27.10.2017 року, «В умовах даної дорожньо-транспортної ситуації, яка склалася, водій автомобіля «TOYOTA Land Cruizer 100» повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 1.10 (в частині визначення поняття «перешкода для руху»), 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України.
В умовах даної дорожньо-транспортної ситуації, яка склалася, водій трактора «Т-40 АМ» з сівалкою «КС-6» повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 9.9 а), 9.10 б), 9.11 б), 15.1, 15.2, 15.14, 19.4 Правил дорожнього руху України.
При заданому комплексі вихідних даних, у випадку ввімкнення ліхтарів на задній частині трактора «Т-40 АМ», водій автомобіля «TOYOTA Land Cruizer 100», з моменту виникнення небезпеки (перешкоди) для руху (настання конкретної видимості сівалки, а саме її лівого колеса), мав технічну можливість шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду на перешкоду і тим самим уникнути наїзду на останню.
Відповідно до умови № 1 вихідних даних (у випадку ввімкнення ліхтарів на задній частині трактора «Т-40АМ»).
При заданому комплексі вихідних даних, дії водія автомобіля «TOYOTA Land Cruizer 100» не відповідали вимогам п. 12.2 Правил дорожнього руху України, однак і при своєчасному застосуванні гальмування, рухаючись як з швидкістю 60 км/год, так і при умові руху з швидкістю виходячи з умови видимості дороги в напрямку руху, він мав технічну можливість запобігти наїзду і вказана невідповідність зазначеним вимогам не перебуває в причинному зв`язку з настанням ДТП.
При заданому комплексі вихідних даних, на момент проведення експертизи не відомі причини технічного характеру, які б завадили водію автомобіля «TOYOTA Land Cruizer 100» діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України, отже його дії в умовах виникнення розглядуваної дорожньо- транспортної пригоди не відповідали вимогам пункту зазначених Правил.
В даній дорожньо-транспортній ситуації, невідповідність дій водія автомобіля «TOYOTA Land Cruizer 100» вимогам п. 12.3 ПДР України, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.
При оцінці дій водія автомобіля «TOYOTA Land Cruizer 100», необхідно, з технічної точки зору, враховувати ще й ту обставину, що згідно вимог п. 31.4.1 «Гальмові системи» ПДР України забороняється експлуатація автомобіля «TOYOTA Land Cruizer 100» із невідповідностями робочої гальмівної системи, які встановлені у висновку експерта від 16.11.2013 № 5-491/13.
При заданих варіантах вихідних даних, виявлені технічні несправності робочої гальмівної системи автомобіля «TOYOTA Land Cruizer 100», які встановлені у висновку експерта від 16.11.2013 № 5-491/13, з технічної точки зору не перебувають в причинному зв`язку з настання ДТП.
При заданому комплексі варіантів вихідних даних, якщо до наїзду на перешкоду водій автомобіля «TOYOTA Land Cruizer 100» рухався зі швидкістю 60 км/год, невідповідностей в діях водія транспортного засобу технічним вимогам п. 12.4 ПДР України не вбачається.
При встановлених обставинах розвитку дорожньо-транспортної пригоди і заданому комплексі вихідних даних, відповідно до умови № 1 вихідних даних (у випадку ввімкнення ліхтарів на задній частині трактора «Т-40АМ»), невідповідність дій водія автомобіля «TOYOTA Land Cruizer 100» вимогам п: 12.3 Правил дорожнього руху України привела до виникнення даної ДТП, тобто причиною настання даної ДТП - наїзд транспортного засобу на перешкоду, з технічної точки зору були обставини, які пов`язані з невідповідністю дій водія автомобіля «TOYOTA Land Cruizer 100» зазначеним вимогам пункту Правил дорожнього руху України».(а.с.110-119, т.3).

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України доводиться також витягом ЄРДР № 0000450 від 07.10.2013 року, з якого слідує, що 07.10.2013 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «TOYOTA Land Cruiser 100» р.н. НОМЕР_3 допустив наїзд на сівалку «КС-6», причіплену до трактора «Т-40» р.н. НОМЕР_2 , на якій перебував ОСОБА_26 , спричинивши йому тілесні ушкодження.(а.с.172, т.1).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 495 від 25 грудня 2013 року, ОСОБА_5 були спричинені такі ушкодження: закритий перелом лівої клубової кістки; закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, що підтверджується наведеною у медичній карті об`єктивною симптоматикою (анізорефлексія, ністагмоїд при погляді в сторони, слабо позитивні симптоми натягу); садна на тулубі, лівому плечі та лівій гомілці; синці на лівому плечі та лівій гомілці; гематоми м`яких тканин тім`яної ділянки голови та в ділянці крила лівої клубової кістки. Дані тілесні ушкодження, враховуючи їх вид та розташування на тілі, і творилися від дії тупих предметів, не виключено, при обставинах, зазначених у постанові.

Вищезазначені тілесні ушкодження не супроводжувались небезпечними для життя явищами і за ознакою тривалого, понад три тижні, розладу здоров`я відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки, при звичайному перебігу травматичного процесу, потребують для повного свого загоєння термін, тривалістю більш як 21 день. (а.с.178-180, т.1).

Суд, дослідивши усі обставини кримінального провадження, у відповідності до вимог закону, провівши оцінку кожного із зазначених доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що заднього світла фар на тракторі ввімкнено не було, і відповідно, сівалка не освітлювалась, спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який повідомив, що на тракторі були увімкнені передні та задні фари і підфарники. У момент ДТП він налаштовував на сівалці вантаж мішки з зерном, а також свідка ОСОБА_10 , яка після ДТП вимикала освітлення фар та повідомила, що на тракторі були включені передні, задні фари та підфарники.

Дані показання обвинуваченого суд визнає як спробу уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Посилання сторони захисту на те, що свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 підтвердили факт перебування на місці події під час ДТП сина потерпілого ОСОБА_9 є необгрунтованими, оскільки спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_10 , а також показаннями свідків, на які посилається сторона захисту, які засвідчили, що за 300 м. від місця ДТП бачили Степана Василя. Жодний з свідків не дав показання про те, що ОСОБА_19 перебував під час ДТП на місці події.

Крім того, сам факт присутності чи відсутності ОСОБА_24 на місці події під час ДТП на встановлення обставин кримінального правопорушення (причин ДТП) не впливають.

Про це, зокрема, йдеться в ухвалі колегії суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області від 11 вересня 2015 року, яка винесена за наслідками розгляду апеляційної скарги заступника прокурора Гусятинського району ОСОБА_27 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 -адвоката ОСОБА_7 на вирок Гусятинського районного суду від 08.06.2015 року в справі №596/2517/14-к. (а.с. 71-76, т.2).

Дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспортного засобу особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Суд розцінює позицію обвинуваченого щодо невизнання вини як небажання нести відповідальність за вчинений ним злочин, вина у якому повністю доведена в ході судового розгляду.

Як вбачається із довідок-характеристик від 24 червня 2014 року № 1263, № 164, виданих Пістинською сільською радою Косіського району Івано-Франківської області, ОСОБА_6 за місцем проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, проживає з матір`ю, батьком, дружиною та двома неповнолітніми дітьми. (а.с. 61-63, 251-252, т.1).

Із матеріалів справи вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності не притягувався.(а.с.249, т,1).

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Судом не встановлено обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, вважає за необхідне призначити покарання у виді штрафу без позбавлення прав керування транспортним засобом.

Дане покарання є необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів .

За роз`ясненнями п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №1 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки, у разі вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Згідно ч. 5 ст. 74 КК України, особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбаченихст. 49 цього Кодексу.

Оскільки з дня вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення (7 жовтня 2013 року), на даний час минули строки давності, встановлені п.2 ч.1ст.49 КК України, обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 286 КК України не визнав і про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності клопотань не заявляв, суд на підставі ч.5 ст.74 КК України приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_6 від призначеного покарання.

За таких обставин обвинувачного слід звільнити від покарання на підставі п.2 ч.1 ст.49 та ч.5 ст.74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Потерпілий ОСОБА_5 пред`явив цивільний позов до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позову посилався на те, що на лікування спричинених йому обвинуваченим тілесних ушкоджень, ним на придбання медичних препаратів та отримання належного лікування було витрачено кошти на суму 1524 гривень 70 копійок. Пошкодженням зернової сівалки йому заподіяно матеріальну шкоду на суму 15 000 гривень. Також обвинуваченим завдано йому і моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі 20 000 грн., оскільки в результаті цих дій його душевний стан пригнічений. На протязі тривалого часу він був позбавлений можливості вести звичний для себе ритм життя. Також просив стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати за надання юридичної допомоги в сумі 2 000 грн.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 , представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 додатково пояснили, що спричинена потерпілому моральна шкода виражається в тому, що він переніс фізичні страждання, терпів біль, порушився звичний ритм його життя.

Відповідно до ч. 5 ст. 128, ч. 1 ст. 129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

В силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Так, як встановлено під час судового розгляду, внаслідок необережних протиправних дій ОСОБА_6 які проявилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, останньому була завдана матеріальна шкода, яка виявилася в витратах на лікування на загальну суму 1442 грн. 53коп., яка доводиться згідно довідки №1101 від 04.09.2014 року, виданою Гусятинською центральною комунальною районною лікарнею та товарних чеків: від 09.10.2013 року на суму 132 грн., від 09.10.2013 року на суму 25,60 грн., від 11.10.2013 року на суму 148,20 грн., від 16.10.2013 року на суму 360,25 грн., від 21.10.2013 року на суму 87,25 грн.; фіскальних чеків: від08.10.2013 року №3311 на суму 167,61 грн., від 08.10.2013 року №3327 на суму 22,80 грн., від 08.10.2013 року №3320 на суму 58,02 грн., від 15.10.2013 року №3548 на суму 27,05 грн., від 15.10.2013 року №3537 на суму 77,56 грн.; чек № від 11.10.2013 року на суму 7,64 грн., чек № від 11.10.2013 року на суму 328,55 грн. (а.с.22-23, 27-38, т.1).

У зв`язку з чим, на користь потерпілого ОСОБА_5 підлягає стягненню завдана матеріальна шкода на загальну суму 1442 грн. 53коп.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 15000 грн. звязку з пошкодженням внаслідок ДТП сівалки не підлягають задоволенню, оскільки потерпілим не надано доказів на підтвердження цих обставин, що не позбавляє ОСОБА_5 звернутись до суду з позовною заявою в порядку цивільного судочинства.

Щодо вимог цивільного позову про відшкодування моральної шкоди, судом встановлено наступне.

У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені в ст. 1167 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи вищезазначені вимоги закону та встановлені обставини кримінального провадження, а саме те, що потерпілому внаслідок вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення завдані моральні страждання, він терпів фізичний біль, були порушені звичайні життєві зв`язки через неможливість реалізації своїх планів, суд вважає, що, підлягає відшкодуванню на користь потерпілого моральна шкода в розмірі 10 000 грн. На переконання суду, такий розмір моральної шкоди буде в повній мірі відповідати принципам розумності, виваженості і справедливості.

Відповідно до ст.120 КПК України слід стягнути із обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_5 витрати, пов`язані з оплатою допомоги захисника в розмірі 2000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №9 від 28.06.2014 року на суму 1000 грн., квитанцією до прибуткового касового ордеру №12 від 22.12.2014 року на суму 1000 грн.( а.с.24,39-40, т.1).

Стягнути відповідно до ст. 124 КПК України із обвинуваченого в користь Держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової автотехнічної експертизи №5-491/13 від 16.11.2013 року в розмірі 611 грн. 00 коп., судової автотехнічної експертизи № 5-505/13 від 14.11.2013 року в розмірі 489 грн. 44 коп., судової автотехнічної експертизи № 5-247/14 від 14.06.2014 року в розмірі 737,88 грн., судової автотехнічної експертизи № 5-387/17 від 27.10.2017 року в розмірі 2474 грн. (т.1 а.с.182-189, 191-197, 240-248; т.3 а.с. 109-119).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.128-129, 370, 371, 374-376 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним за ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. без позбавлення прав керування транспортними засобами.
На підставі ч. 5 ст. 74 КК Українизвільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 кошти на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1442 грн. 53 коп, на відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 гривень. В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 витрати, пов`язані з оплатою допомоги захисника в розмірі 2000 грн.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь Держави витрати, пов`язані з проведенням судової автотехнічної експертизи №5-491/13 від 16.11.2013 року в розмірі 611 грн., судової автотехнічної експертизи № 5-505/13 від 14.11.2013 року в розмірі 489,44 грн., судової автотехнічної експертизи № 5-247/14 від 14.06.2014 року в розмірі 737,88 грн., судової автотехнічної експертизи № 5-387/17 від 27.10.2017 року в розмірі 2474 грн. (т.1 а.с.182-189, 191-197, 240-248; т.3 а.с. 109-119).

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з часу отримання ним його копії.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно.

Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1