Справа № 148/1172/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2017 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засідання у залі суду кримінальне провадження № 000332 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Калініно, Тульчинського району Вінницької області, з середньою освітою, працюючого кочегаром у дитячому садку с. Богданівка, одруженого, не військовозобов`язаного, який зареєстрований та проживаючий, за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, у вчиненні злочинів, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_3 , -
ВСТАНОВИВ:
Перебуваючи 14.06.2017 вдома, ОСОБА_3 , порався по господарству та помітив, що у нього закінчилось зерно для годівлі курей. Однак, коштів для придбання зерна у нього не було і в цей час у ОСОБА_3 виник умисел піти до не жилого домогосподарства, яке розташоване поряд по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_3 , так як йому було відомо, що в не замкненому гаражному приміщенні зберігається зерно пшениці, яке можна викрасти. Реалізуючи свій злочинний умисел, дочекавшись пізнього вечора, біля 23:00 год. ОСОБА_3 вийшов на вулицю та попрямував до домогосподарства АДРЕСА_2 . Підійшовши до воріт, ОСОБА_3 переконався, що за ним ніхто не спостерігає, де відкривши хвіртку зайшов на територію домогосподарства, що належить ОСОБА_5 . Після чого діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння чужим майном, розуміючи протиправність своїх дій та впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, підійшов до гаражного приміщення, яке розміщене на подвір`ї домогосподарства та відчинивши дерев`яні незамкнені ворота, зайшов в гаражне приміщення, з якого викрав 3 поліетиленові мішки наповнені зерном пшениці, загальною вагою 90 кг, вартість якого згідно довідки вартості ПСК «Тульчинський ринок» становить 6 грн. за 1 кг. Після цього, ОСОБА_3 пішов до себе додому, де взяв металеву тачку, якою перевіз викрадені 3 мішка з зерном пшениці у підсобне приміщення власного домогосподарства. Своїми діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 540 грн.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю і суду надав показання, що його в літку 2016 року попросили сусідка покосити траву та обходити худобу на території домогосподарства, оскільки вона поїхала до сина в Одеську область. Під час того, як він косив траву, то побачив на території домогосподарства в гаражному приміщенню мішках зерно пшениці. Через декілька днів 14.06.2017 у нього закінчилось вдома зерно, щоб годувати своїх курей, і у нього виник умисел на крадіжку зерна. Дочекавшись темної пори доби взяв тачку та пішов до домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 , де з незамкненого гаражного приміщення викрав три мішки з зерном пшениці, які у подальшому погрузив на тачку та перевіз до свого домогосподарства. В скоєному щиро кається з потерпілим примирився, він до нього претензій матеріального та морального характеру не має.
У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого, характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів провадження.
Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, у судовому засіданні доведена у повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд враховує особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно, на утриманні має двох неповнолітніх дітей.
Обставиною, яка відповідно ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.
За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення засудженого, з врахуванням вимог ст. 50 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_3 , в межах санкції визначеної ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
Також, з огляду на викладене, приймаючи до уваги суспільну небезпечність вчиненого злочину, обсяг заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому злочині, встановленні в судовому засіданні пом`якшуючі покарання обставини, а також те, що його виправлення можливе без реального відбуття покарання, суд приходить до висновку про можливе застосування відносно ОСОБА_3 ст. 75 КК України і звільнити останнього від відбуття покарання з випробуванням, поклавши обов`язки визначенні ст. 76 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 15, 50, 65-67, 75, 76, 185 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. 368- 371, 373, 374, КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін на строк 2 (два) роки.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази, а саме: три поліетиленових мішки з зерном пшениці передані потерпілому ОСОБА_5 , залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення. Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: