Ухвала іменем україни 18 вересня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу судді Апеляційного суду міста Києва від 31 серпня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перегляд у касаційному порядку зазначеного судового рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; касаційна скарга підписується особою, яка її подає. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Як вбачається із змісту вимог касаційної скарги, ОСОБА_4 не погоджується з ухвалою судді Апеляційного суду міста Києва від 31 серпня 2017 року, однак, зі змісту скарги неможливо зрозуміти у чому саме, з огляду на положення ст. ст. 438, 412-413 КПК України, полягає незаконність, на думку скаржника, зазначеного судового рішення. Відповідно до ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення. Вказаних норм закону скаржником не дотримано, оскільки ОСОБА_4 в скарзі просить скасувати ухвалу апеляційного суду, однак не зазначає у суді першої чи апеляційної інстанції, що суперечить вимогам ст. 436 КПК України. Разом з цим, будь-яких даних про те, що ОСОБА_4 є особою, яка, згідно з положеннями ст. 425 КПК України, має право подати касаційну скаргу на зазначене судове рішення, до касаційної скарги не долучено. Крім того, ОСОБА_4 , усупереч вимогам ч. 3 ст. 427 КПК України, у касаційній скарзі нічого не зазначає щодо своєї участі у касаційному розгляді. Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, вона залишається без руху. Залишення касаційної скарги без руху не перешкоджає відкриттю касаційного провадження за умови усунення зазначених у цій ухвалі недоліків не пізніше встановленого судом строку з дня одержання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху (заявник має підтвердити, що він не пропустив цей строк при повторному зверненні до суду). Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу судді Апеляційного суду міста Києва від 31 серпня 2017 року залишити без руху та надати йому п`ятнадцятиденний строк для усунення вказаних недоліків з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог суду, касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3