Справа №592/1178/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/83/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянула в порядку письмового провадження в м. Суми апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 лютого 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 лютого 2018 року повернуто клопотання ОСОБА_5 про тимчасовий доступ до речей і документів, яке було подане в рамках кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0000279 від 26.06.2017 року за заявою ОСОБА_5 за фактом викрадення з його автомобілю BMW X6, д/н НОМЕР_1 , протитуманних фар та інших деталей та пошкодження автомобілю, під час утримання в ліквідованому УБОЗ УМВС України в Сумській області та на майданчику Сумського ВП ГУНП в Сумській області.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ст.160 КПК України не врегульовано наслідки звернення з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів особою, яка не є стороною у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 у своєму клопотанні не зазначив який у вказаному кримінальному провадженні він має процесуальний статус в розумінні п.п.19, 25, 26, ч.1 ст.3 КПК України, та враховуючи загальні засади кримінального провадження, передбачені ст.7 КПК України, а також вимоги ч. 6 ст. 9 КПК України щодо випадків, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, вважав, що згідно п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України клопотання про доступ до речей і документів слід повернути, оскільки воно подано особою, яка не має права подавати таке клопотання.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, просить ухвалу слідчого судді скасувати, а матеріали за клопотанням повернути до суду для вирішення питання щодо можливості відкриття провадження. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчим суддею не було враховано того, що він подав заяву про вчинення кримінального правопорушення і має статус потерпілого у кримінальному провадженні №0000279 і подав до слідчого заяву про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні, а тому висновок слідчого судді про те, що він не має права подавати відповідне клопотання, є передчасним та спростовується вимогами ч.2 ст.55 КПК України, а також порушує його право, як потерпілого, у зверненні до суду.

Оскільки від учасників кримінального провадження апелянта ОСОБА_5 та прокурора надійшли письмові клопотання про розгляд провадження без їх участі, апеляційний розгляд у відповідності до вимог ст.406 КПК України проведено в порядку письмового провадження.

Тому, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно з матеріалами справи, СВ Сумського ВП ГУНП у Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000279 від 26.06.2017 року за заявою ОСОБА_5 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В рамках даного провадження, ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів.

Слідчий суддя, вказане клопотання повернув особі, яка з ним звернулася, вказавши, що воно подано особою, яка, відповідно до вимог чинного кримінального процесуального закону, не має права на звернення з таким клопотанням.

Однак з такими висновками слідчого судді колегія суддів погодитися не може.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливість ознайомитися з ними, зробити їх копії, та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно з ч.1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у ст. 161 КПК України. Слідчий має право звертатися із вказаним клопотанням за погодженням з прокурором.

Статтею 163 КПК України врегульовано розгляд клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів, зокрема:

1. Після отримання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд здійснює судовий виклик особи, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, за винятком випадку, встановленого частиною другою цієї статті.

2. Якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

3. У повістці про судовий виклик, що слідчий суддя, суд надсилає особі, у володінні якої знаходяться речі і документи, зазначається про обов`язок збереження речей і документів у тому вигляді, який вони мають на момент отримання судового виклику.

4. Слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

5. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

6. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.

7. Слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Таким чином, вказаними положеннями кримінального процесуального закону не передбачено повернення особі клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, а після надходження відповідного клопотання, слідчий суддя має розглянути його по суті, за наслідками чого прийняти одне з двох передбачених законом рішень про задоволення або ж про відмову в задоволенні відповідного клопотання.

Отже, колегія суддів вважає, що у даному конкретному випадку, слідчий суддя мав би, виходячи із наведених вимог закону, керуючись Главою 15 КПК України, не повертати клопотання особі, яка його подала, посилаючись на приписи ст.7, ч. 6 ст. 9 КПК України, п.1 ч.2 ст. 304 КПК України, а розглянути клопотання по суті, оскільки така ухвала слідчого судді є очевидно незаконною та прийнятою передчасно.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з постановленням нової ухвали, якою матеріали клопотання необхідно повернути до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 лютого 2018 року, якою клопотання ОСОБА_5 про тимчасовий доступ до речей і документів повернуто особі, яка його подала скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання ОСОБА_5 про тимчасовий доступ до речей і документів повернути до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4