АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи № 663/233/18
Провадження № 11-сс/791/186/18 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: застосування запобіжного заходу Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2018 року квітня місяця 25 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:
Головуючого: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3
При секретарі ОСОБА_5
З участю прокурора ОСОБА_6
Захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Апеляційного суду Херсонської області матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 29 березня 2018 року, відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Н.-Стрілища Жидачівського району Львівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК України,
в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 29 березня 2018 року задоволено клопотання слідчого СВ Скадовського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підозрюваного ОСОБА_8 взято під варту в залі суду.
Встановлено строк дії ухвали до 01 травня 2018 року включно.
Розмір застави не визначено.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням захисник-адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказує, що під час розгляду клопотання слідчого місцевим судом не враховано той факт, що на час розгляду клопотання про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, останньому не вручено повідомлення про підозру від 05 лютого 2018 року.
Зазначає, що слідчим суддею не враховано доводи захисту з приводу відсутності достатніх доказів причетності ОСОБА_8 до інкримінованих злочинів.
Крім того, місцевий суд безпідставно погодився із доводами клопотання слідчого про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, попри те, що такі посилання слідчого є абстрактними і такими, що не підтверджені доказами, наданими стороною обвинувачення. При цьому, захисник вказує, що сама лише тяжкість загрожуваного особі покарання не може слугувати єдиною підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Також адвокат зазначає, що слідчим суддею під час розгляду клопотання не враховано належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 під час досудового розслідування, його особу та міцність соціальних зв`язків, а також не розглянуто питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів відносно нього.
Заслухавши суддю - доповідача, думку захисника, прокурора, у судових дебатах сторони залишились на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
У відповідності до ст.29 Конституції України та ст.ст.176,177,178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід-тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідно до ст.183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя зобов`язаний оцінити всі обставини, передбачені ст.178 КПК України.
Колегія суддів вважає, що за результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону при обранні виду та міри запобіжного заходу слідчим суддею належно дотримані.
В рамках даного кримінального провадження 05 лютого 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних злочинів. Повідомлення про підозру, вручено матері ОСОБА_8 ОСОБА_9 , оскільки на час його вручення місце знаходження ОСОБА_8 не було встановлено (а.п.36-37).
При цьому, посилання апеляційної скарги захисника на те, що ОСОБА_8 на час розгляду клопотання не вручено повідомлення про підозру від 05 лютого 2018 року колегія суддів вважає безпідставними, оскільки з огляду на відсутність ОСОБА_8 за місцем свого проживання, та відсутність будь-яких відомостей про місце його перебування, слідчим було здійснено вручення вказаного повідомлення відповідно до положень ч.1 ст.278 КПК України - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
В подальшому, 12 лютого 2018 року ОСОБА_8 за участю захисника ОСОБА_7 , вручено повідомлення про підозру, аналогічне змісту повідомлення про підозру від 05 лютого 2018 року (а.п.41-44).
Розглядаючи клопотання старшого слідчого СВ Скадовського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області, яке погоджене з прокурором Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу, його мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні такого, і дав їм належну оцінку, відповідно до ст.ст.177-178 КПК України, оскільки лише застосування такого запобіжного заходу може запобігти можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню.
Крім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні ним вказаних злочинів також підтверджується іншими доказами по справі, зокрема показами свідка ОСОБА_11 , протоколом обшуку від 24 листопада 2017 року, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01 лютого 2018 року та від 02 лютого 2018 року, які у сукупності із показами підозрюваних ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вказують на те, яким саме чином особи, що заволоділи трактором «Донгфен DF-404», розпорядилися ним.
Вказані вагомі докази у своєму взаємозв`язку дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 дійсно причетний до вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, у зв`язку із чим доводи апеляційної скарги захисника в цій частині колегія суддів вважає безпідставними.
За визначенням ЄСПЛ обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.
При цьому, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.
Що стосується твердження апеляційної скарги захисника, щодо безпідставності доводів клопотання слідчого з приводу наявності ризиків того, що ОСОБА_8 може вчинити одну із дій передбачених ст.177 КПК України, то колегія суддів вважає такі доводи непереконливими.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.
Так у своєму клопотанні, слідчий вказуючи на необхідність застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, послався на те, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду, спотворити чи приховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи незаконно впливати на потерпілих чи свідків.
Поруч із цим, розглядаючи вказане клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Із вказаним висновком погоджується і колегія суддів.
Як вбачається із матеріалів провадження ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, санкція статті яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, має незняту та непогашену судимість, не працює, постійного джерела доходів не має, одружений, утриманців не має, має зареєстроване місце проживання, однак протягом певного часу проживав в Київській області. Вказані обставини у сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що у разі не застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який дійсно зможе забезпечити належну поведінку останній, знаходячись на волі може переховуватися від суду, слідчого та прокурора, що перешкоджатиме встановленню істини по кримінальному провадженню.
Крім того, на користь існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить і те, що ОСОБА_8 не дивлячись на обізнаність у проведенні досудового розслідування відносно нього виїжджав поза межі свого місця проживання без попередження органів досудового розслідування, внаслідок чого 05 лютого 2018 року слідчому не вдалося вручити ОСОБА_8 повідомлення про підозру безпосередньо.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, і ці ризики на момент розгляду клопотання слідчого про застосування обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 не зменшилися, а тому доводи захисника в цій частині не знайшли свого підтвердження.
Лише наявність сім`ї та постійного місця проживання, на думку суду апеляційної інстанції не є достатніми підставами для обрання більш м`якого запобіжного заходу, оскільки навіть вказані обставини не втримали ОСОБА_8 від вчинення дій, які йому інкримінуються органом досудового розслідування.
Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката з приводу тощо, що судом не розглядалося питання застосування відносно ОСОБА_8 альтернативних запобіжних заходів, то вони не відповідають дійсності. Як вбачається із оскаржуваного судового рішення, місцевий суді із урахуванням того, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину скоєного із застосуванням насильства, відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України прийшов до висновку про недоцільність визначення підозрюваному розміру застави.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , даних про його особу, обрав запобіжний захід у вигляді тримання йому під вартою без визначення розміру застави.
Таким чином, слідчим суддею прийняте судове рішення, яке відповідає вимогам КПК України, і підтверджується наявними у кримінальному провадженні матеріалами, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_7 , відсутні.
Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404,405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 29 березня 2018 року, якою ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4