Ухвала іменем україни 20 вересня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 25 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 28 березня 2017 року щодо ОСОБА_5 ,

встановила:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 липня 2017 року касаційну скаргу захисника залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст.427 КПК України та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали на усунення недоліків.
У межах строку, наданого на усунення недоліків, захисник надіслав повторну касаційну скаргу.
Разом з тим, зазначені в ухвалі суду від 07 липня 2017 року недоліки захисником не усунуті.
Так, відповідно до вимог ч.2 ст.427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції.
Як вбачається з касаційної скарги, вказаних вище вимог закону повторно не виконано, оскільки, порушуючи питання про скасування судових рішень через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону і неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, захисник повторно не наводить конкретного обґрунтування з огляду на вимоги ст.ст.412, 413 КПК України та наводить доводи які стосуються однобічності і неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що не узгоджується з положеннями ст.ст.433, 438 КПК України.
Крім того, вказуючи на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, захисник з незрозумілих причин вказує на норми КПК України, та зазначає про незастосування судом апеляційної інстанції закону, зокрема п.12 ч.2 ст.370 КПК України, якого не існує.
Поряд з наведеним, зазначаючи у касаційній скарзі про відсутність у діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, захисник наводить при цьому і доводи щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину і особі засудженого внаслідок суворості.
Згідно звимогами п.1 ч.3 ст.429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскільки недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, захисник не усунув в установлений строк, касаційна скарга підлягає поверненню.

Враховуючи викладене та керуючись ч.3 ст.429 КПК України, колегія суддів
ухвалила:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 25 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 28 березня 2017 року щодо ОСОБА_5 - повернути особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3