Справа № 204/6945/17
Провадження № 1-кп/204/218/18
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2018 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0002276 від 27 жовтня 2017 року, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Гудермес Чеченської республіки Російської федерації, громадянина України, росіянина, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 27.06.2000 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.101, ч.2 ст.141, ч.3 ст.142, ч.2 ст.142, ч.3 ст.193 КК України (в редакції 1960 року), на підставі ч.1 ст.42 КК України (в редакції 1960 року) остаточно призначено покарання у вигляді 12 років позбавлення волі, звільнений 29.12.2011 по відбуттю строку покарання;
- 13.11.2014 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:
26.10.2017 приблизно о 15:25, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину ТОВ «Омега» «Варус-44», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул.Робоча, буд.67, побачив на торговій вітрині текілу «Espolon Reposado» об`ємом 0,75 л, при цьому у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на умисне, таємне, повторне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «Омега» «Варус 44», та він визначив вищевказаний товар як об`єкт свого злочинного посягання.
Далі ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину ТОВ «Омега» «Варус-44», взяв з вітрини магазину пляшку текіли «Espolon Reposado» об`ємом 0,75 л та в подальшому, перебуваючи у вищевказаному відділі, сховав вказаний товар під одягнуту на ньому курточку чорного кольору, та направився в сторону виходу з приміщення торгівельного залу магазину.
Після чого ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, та вони є таємними для оточуючих, вийшов з приміщення торгівельного залу через спеціально обладнаний турнікет, не сплативши при цьому грошові кошти за викрадений ним товар, та направився до виходу з приміщення магазину, однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки останній був затриманий охоронцями магазину ТОВ «Омега» «Варус-44» на території приміщення магазину.
Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав - чуже майно, що належить ТОВ «Омега» «Варус-44», а саме: текілу «Espolon Reposado» об`ємом 0,75 л, вартість якої згідно висновку судово- товарознавчої експертизи № 335/17 від 27.10.2017 становить 469,00 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро каявся, підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що неофіційно працює, має дохід 2000 грн.
Від представника потерпілого надійшла заява, в якій він просить суд слухати провадження за його відсутності, матеріальних та моральних претензій не має, просить призначити покарання на розсуд суду.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, постанови щодо речових доказів, звіт про фактичні затрати на проведення експертизи та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 своїми навмисними діями, що виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

При цьому, зазначення такої кваліфікуючої ознаки злочину, як повторність, при кваліфікації, є правильною, оскільки ОСОБА_4 має судимість за скоєння злочину, передбаченого ст.142 КК України (в ред.1960 року).

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, всі обставини справи, ступінь здійснення злочинного наміру.

Так обвинувачений ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на злочин середньої тяжкості.

ОСОБА_4 раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, згідно характеристики, наданої за місцем мешкання, характеризується посередньо, неофіційно працює та має дохід, завдана ним шкода відшкодована, представник потерілого претензій до обвинуваченого не має.

У відповідності до ст.66 КК України у якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховуєщире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності до ст.67 КК України у якості обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд враховує рецидив злочину, оскільки обвинувачений має судимість за скоєння злочинів, передбачених ст.ст.263 та 309 КК України.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції частини статті у вигляді позбавлення волі. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, встановленим судом обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання останньому. При цьому призначення покарання у вигляді арешту судом не застосовується, оскільки призначення такого покарання позбавляє суд можливості вирішити питання щодо звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, покарання у вигляді обмеження волі суд вважає недоцільним. Підстав для застосування ст.69 КК України не встановлено.

Разом з тим, суд враховує дані про особу обвинуваченого, той факт, що він щиро каявся, активно сприяв розкриттю злочину, після звільненні від покарання з випробуванням за попереднім вироком суду умови випробування не порушував (про що свідчить копія ухвали про звільнення від відбування покарання від 28.11.2016 в матеріалах справи), працює без офіційного працевлаштування, та приходить до висновку, що реальне відбування покарання є занадто суворою та категоричної мірою та що виправлення засудженого можливе без відбування покарання, та на підставі ст.75 КК України обвинуваченого від призначеного покарання звільняє, якщо на протязі випробувального строку, ухваленого судом, він не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, покладені на нього судом у відповідності до ч.1 ст.76 КК України.
Згідно зі звітом про фактичні затрати на проведення експертизи, витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають 300 грн. 00 коп. та підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 27.10.2017, а саме: одну пляшку «Есполон Текіла репосадо 0,75 л 40%», який відповідно до розписки про відповідальне зберігання переданий ОСОБА_5 на зберігання, передати ТОВ «Омега» «Варус 44» за належністю.

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 30.10.2017, а саме: CD-R диск з відеозаписом камер спостереження, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, клопотань щодо його обрання від учасників процесу не надходило.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 ( двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, покладені на нього судом.
На підставі ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 27.10.2017, а саме: одну пляшку «Есполон Текіла репосадо 0,75 л 40%», який відповідно до розписки про відповідальне зберігання переданий ОСОБА_5 на зберігання, передати ТОВ «Омега» «Варус 44» за належністю.

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 30.10.2017, а саме: CD-R диск з відеозаписом камер спостереження, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором, представником потерпілого до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1