Ухвала

Іменем України
26 лютого 2018 р.

м. Київ
справа № 725/3013/16-к
провадження № 51-4231ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу заступника прокурора Чернівецької області на ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 16 січня 2018 року щодо ОСОБА_4 .
встановив:
Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11 жовтня 2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 137 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн. без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських обов`язків.
Цивільний позов законного представника потерпілої ОСОБА_5 задоволено частково та стягнуто на його користь з ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5585 грн. 91 коп., а також 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 та законний представник потерпілої ОСОБА_5 оскаржили вирок в апеляційному порядку.
Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 13 грудня 2016 року в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 відмовлено, а апеляційну скаргу законного представника потерпілої ОСОБА_5 задоволено частково.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2017 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 13 грудня 2016 року в частині залишення без змін вироку Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_4 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 16 січня 2018 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задоволено, а вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст. 137 КК України скасовано, а кримінальне провадження закрито, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 137 КК України.
У касаційній скарзі прокурор просить ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_4 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати положення ч. 1 ст. 433 КПК України, якою передбачені межі перегляду кримінального провадження судом касаційної інстанції. Так, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, посилаючись у касаційні скарзі на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, прокурор не вказав у чому конкретно, з огляду на положення ст. 412 КПК України, полягають такі порушення при розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, що згідно ст. 438 цього Кодексу було б підставою для скасування оскаржуваного судового рішення і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, а також не обґрунтував належним чином своїх доводів у цій частині.
Разом з тим, посилаючись у касаційній скарзі на неправильне застосування апеляційним судом закону України про кримінальну відповідальність відповідно до ст. 413 КПК України, прокурор не зазначає, у чому конкретно полягають зазначені порушення.
Крім того, формально вказуючи на порушення апеляційним судом вимог ст. 419 КПК України, прокурор не вказав у чому вони полягають та як вплинули за законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до ст. 433 КПК України переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Також, окрім вищенаведеного, у касаційній скарзі прокурор фактично просить суд касаційної інстанції провести переоцінку доказів кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , також порушує питання щодо неповноти судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу заступника прокурора Чернівецької області на ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 16 січня 2018 року щодо ОСОБА_4 без руху і встановити семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3