Справа №587/2448/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/122/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Самовільне зайняття земельної ділянки та самовільне будівництво
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження № 587/2448/16-к за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 06 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білопілля, Сумської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності передбаченої ч.2 ст.197-1 КК України на підставі ст.46 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрито,

з участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався в тому, що перебуваючи на посаді виконавчого директора по санації Спільного агрохімічного підприємства «Родючість» (далі - САП «Родючість»), достовірно знаючи, що на земельні ділянки загальною площею 26, 3631 га, які розташовані за межами населеного пункту на території Северинівської сільської ради Сумського району Сумської області, які на праві приватної власності належать ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 та передані в оренду фермерському господарству «Натон» на підставі договорів оренди землі, у САП «Родючість» відсутні будь-які правові підстави для їх використання, всупереч ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України у період з зими 2016 року по теперішній час організовував роботи щодо обробітку та посіву вказаних земельних ділянок.

Відповідно до протоколу огляду місця події за участю спеціалістів Державної інспекції сільського господарства в Сумській області, САП «Родючість» самовільно зайнято 9 земельних ділянок площею 26, 3631 га за межами населеного пункту на території Северинівської сільської ради Сумського району.

За результатами лабораторних досліджень в відібраних зразках ґрунту на самовільно зайнятих земельних ділянках, проведеного Сумською філією ДУ «Держгрунтохорона» та у відповідності до плану обстеження земельної ділянки ДП «Сумський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» встановлено, що землі площею 26,3631 га є землями агровиробничої групи, які згідно переліку особливо цінних груп ґрунтів, затвердженого наказом Держкомзему України № 245 від 06.10.2003, відносяться до особливо цінних земель.

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 06 жовтня 2017 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.197-1 КК України та закрито кримінальне провадження у зв`язку з примиренням із потерпілим.

Закриваючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.197-1 КК України суд мотивував своє рішення тим, що згідно вимог ст.46 КК України, ст.ст.284, 286 КПК України, суд закриває провадження у випадку, якщо особа вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

До Апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , в якій вона, посилаючись на порушення норм кримінального процесуального закону України просить змінити ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 06 жовтня 2017 року, виключивши з її мотивувальної частині опис обставин кримінального правопорушення та висновок суду про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України. В передостанньому абзаці мотивувальної частини ухвали висновок суду про те, що ОСОБА_7 «вперше скоїв злочин невеликої тяжкості» викласти в редакції : «кримінальне правопорушення за ч.2 ст.197-1 КК України віднесене до злочинів невеликої тяжкості».

За змістом доводів апеляційної скарги вказує на те, що суд першої інстанції звільняючи її підзахисного від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.197-1 КК України на підставі ст.46 КК України та закриваючи кримінальне провадження відносно нього в порушення положень ст.ст.17, 368, 373 КПК України визнав його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, що на переконання адвоката є неможливим при звільненні особи від кримінальної відповідальності та закритті провадження.

До початку апеляційного розгляду від представника потерпілого ФГ «Натон» адвоката ОСОБА_17 надійшло клопотання, за змістом якого підтримує апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 . Апеляційний розгляд просить провести за відсутності представника ФГ «Натон».

Від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_18 надійшли заперечення на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , за змістом яких він просить залишити її без задоволення, вказуючи на безпідставність та необґрунтованість викладених в ній доводів.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, пояснення ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , на підтримку поданої адвокатом апеляційної скарги, прокурора, який вважає ухвалу суду законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.46 КК України та роз`яснень, викладених в п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» підставою для застосування ст.46 КК України є дотримання сукупності передбачених нею умов : особа вчинила злочин вперше, це злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, винний примирився з потерпілим та відшкодував завдані ним збитки або усунув заподіяну шкоду.

Як вбачається з п.2 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 р. при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлене особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна у його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.2 та ч.3 ст.285 КПК України, підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, всупереч вище зазначеним положенням закону, судом першої інстанції не дотримано процедуру судового розгляду, а саме не роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_7 суть обвинувачення та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з підстав передбачених ст.46 КК України, що підтверджується звукозаписом судового засідання від 05 жовтня 2017 року (а.к.п.86).

Про це свідчать також і пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , надані ним під час розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в апеляційному суді, про те що він не зрозумів правові наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Наведені порушення свідчать про неправильне застосування судом ст.46 КК України, недотримання судом положень ч.3 ст.285 КПК України, що призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Крім того, згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак, суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону під час розгляду даного кримінального провадження.

Так, в порушення вимог ст.372 КПК України суд першої інстанції при постановленні ухвали в мотивувальній її частині, зазначив формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, при цьому фактичних обставин вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України із посиланням на докази не встановив.

Крім того, параграфом 3 глави 28 Кримінального процесуального кодексу України чітко визначена процедура судового розгляду.

Зокрема, після закінчення підготовчих дій головуючий оголошує про початок судового розгляду, який починається з оголошення прокурором короткого викладу обвинувального акту. Після оголошення обвинувачення головуючий встановлює особу обвинуваченого, роз`яснює йому суть обвинувачення і з`ясовує, чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання. Далі визначається обсяг доказів, що підлягають дослідженню та порядок їх дослідження. Клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала.

Як вбачається зі змісту журналу судового засідання від 05 жовтня 2017 року та технічного носія інформації, на якому зафіксоване судове засідання в суді першої інстанції суд вище зазначених вимог кримінального процесуального закону не дотримався.

Так, після закінчення підготовчих дій, суд одразу ж перейшов до розгляду клопотання представника потерпілого ФГ «Натон» ОСОБА_19 про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 . З`ясувавши думки щодо заявленого клопотання, суд видалився до нарадчої кімнати для його вирішення.

На думку колегії суддів, ці порушення вимог кримінального процесуального закону, згідно ч.1 ст.412 КПК України, є істотними, оскільки перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставами для скасування ухвали.

Вирішуючи питання про подальший рух кримінального провадження після скасування ухвали, колегія суддів виходить з наступного.

Порушення судом першої інстанції вищезазначених засад кримінального провадження не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.

Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п. 1, 2, 13 ч.1 ст.7 КПК України.

З метою забезпечення належного дотримання під час судового розгляду саме цих загальних засад кримінального провадження колегія суддів вважає за необхідне призначити новий судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_7 в суді першої інстанції, під час якого слід врахувати зазначені порушення та прийняти законне, обгрунтоване та вмотивоване рішення з урахуванням вимог кримінального та процесуального законів.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 подана в інтересах ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 412, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 06 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.197-1 КК України на підставі ст.46 КК України скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.