АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/1607/17 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Категорія : у порядку КПК України
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
слідчого - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційними скаргами
-адвоката ОСОБА_7 як захисника підозрюваного ОСОБА_9 ;
-адвоката ОСОБА_10 як захисника підозрюваного ОСОБА_9
Поновлено старшому слідчому в ОВС СУ ГУНП в Харківській області підполковнику поліції ОСОБА_8 строк на звернення до суду з клопотанням про арешт майна, що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та було вилучене під час проведення в період часу з 22-25 год. до 23-30 год. 07.09.2017 обшуку помешкання ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; 08.09.2017 у період часу з 00-40 год. до 04-35 год. - обшуку за адресою реєстрації ОСОБА_9 : АДРЕСА_2 , та 08.09.2017 - під час особистого обшуку у ОСОБА_9 в порядку ст. 208 КПК України. Накладено арешт на зазначене у клопотанні майно, а саме:
-банківські картки: «Ощадбанк» НОМЕР_1 , «А-Банк» НОМЕР_2 , ПриватБанк» НОМЕР_3 , датоштам з відтиском у вигляді надпису: «461 РОССИЯ КПП 29.08.17 9
пакетів із застібкою, 6 аркушів паперу A4 із відтисками датоштампів щодо перетину державного кордону, міграційні картки із відтисками датоштамів щодо перетину державного кордону у кількості 36 шт., що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене 07.09.2017 під час обшуку помешкання останнього, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;
-банківську картку ПАТ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 , мобільний телефон SAMSUNG SM-G532F/DS imei: НОМЕР_6 , imei: НОМЕР_7 з сім-картами операторів мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ; згорток з ізоляційної плівки зеленого кольору із порошкоподібною речовиною, чайну металеву ложку із нашаруванням речовини білого кольору, що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене в порядку ст. 208 КПК України, під час особистого обшуку у останнього. Зобов`язано майно, на яке накладено арешт, зберігати згідно з Порядком зберігання та передачі речових доказів стороною обвинувачення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів
України від 19.11.2012 №1104.
В обґрунтування апеляційних скарг зазначили наступне. Вказані вилучені речі належать членам його сім`ї, про що неодноразово наголошувалось ОСОБА_9 . Клопотання слідчого не містить даних про власників вилученого майна, не надано документів що підтверджують право власності на вилучено майно, отже слідчим порушено ч.3 ст.171 КПК України. Вилучене майно не відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, не є речовими доказами або таким, що підлягає конфіскації, не відповідає критеріям зазначеним у ст.98 КПК України. Вказане вилучене майно не має жодного відношення до кримінального провадження, не несе в собі ознак знаряддя вчинення кримінального правопорушення. Слідчим не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України. Вказані обставини не були враховані слідчим суддею при постановлені оскаржуваної ухвали.
Вислухавши доповідь судді, пояснення прокурора, слідчого та захисника ОСОБА_7 , перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи із наступного.
Під час обшуків 07.09.2017 року та 08.09.2017 року у місці помешкання ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за адресою місця реєстрації ОСОБА_9 : АДРЕСА_2 та під час особистого обшуку ОСОБА_14 були вилучені речі та майно, що належить ОСОБА_9 , та відповідно до положень ст. 98 КПК України, може бути знаряддям вчинення злочину, могло зберегти на собі його сліди та може містити відомості, які у подальшому будуть використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказане майно є доказом злочину.
Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені з обігу, вважаються тимчасово вилученим майно.
Вищеописані речі та документи зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, тобто відповідають критеріям, зазначеним у п.1. п. 3 ч.2 ст.167 КПК України.
Слідчий посилаючись на ч.ч. 1,2,3 ст. 170. ч. 1 ст. 98. ч. 5 ст. 171 КПК України вказав, що у органу досудового розслідування виникла необхідність накладення арешту, а саме позбавлення осіб права на відчуження, розпорядження, володіння та користування на зазначене майно, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегло на собі його сліди; містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Слідчий зазначив, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведення судових експертиз, збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначеного майна, а також враховуючи, що вилучені речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, а також вказане майно буде використано у кримінальному провадженні в якості речових доказів, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно, яке було вилучено під час обшуків 07.09.2017 року та 08.09.2017 року.
Слідчий суддя в ході судового розгляду дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховував можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб як арешт майна, слідчий суддя вважав доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважав розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Посилання апелянтів про те, що вилучене майно не має відношення до даного кримінального провадження є безпідставними, оскільки досудове розслідування на даний час триває. Остаточне відношення вилученого майна до досудового розслідування буде встановлено за результатами проведення судових експертиз та інших слідчих дій.
Посилання в апеляційних скаргах на те, що вилучене майно та гроші належать членам сім`ї ОСОБА_9 об`єктивними доказами не підтверджені. Самі члени сім`ї зі скаргами на ухвалу слідчого судді про арешт майна не звертались. Відповідно положень чт.174 КПК України зацікавлені особи можуть звернутись до суду для вирішення питання про скасування арешту майна.
За таких обставин ухвалу слідчого судді слід вважати такою, що відповідає вимогам ч.1 ст.173 КПК України і відсутні підстав для її скасування з мотивів вказаних в апеляційних скаргах апелянтів, на думку колегії суддів.
Керуючись ст.ст.392,405,407,419,422,423 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 як захисника підозрюваного ОСОБА_9 відхилити.
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_10 як захисника підозрюваного ОСОБА_9 відхилити.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 19 вересня 2017 року - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -