Справа № 1-кп/593/219/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" грудня 2017 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 25.10.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000288 відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бережани Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не депутата, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України вважається не судимим, обвинувальний акт відносно якого у кримінальному провадженні №0000264 за ч.1 ст.125 КК України направлено до Бережанського районного суду 27.10.2017 року, за ч. 1 ст. 190 КК України з угодою про примирення потерпілого з підозрюваним від 27.11.2017 року,-
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 жовтня 2017 року близько 12 години 30 хвилин у ОСОБА_5 , який перебував у приміщенні квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), а саме мобільним телефоном, який належить ОСОБА_4 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, близько 12 год. 30 хв., 22 жовтня 2017 року ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконної наживи, спрямованої на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, умисно повідомивши ОСОБА_4 , неправдиву інформацію про необхідність зателефонувати, взяв його мобільний телефон, маючи на меті його продати. Не знаючи дійсних намірів ОСОБА_5 , ОСОБА_4 добровільно надав йому свій мобільний телефон марки «Нокіа 311» вишневого кольору, вартістю 393 гривні 33 копійки.

ОСОБА_5 , умисно заволодівши майном ОСОБА_4 , шляхом зловживання довірою, в подальшому відмовився повертати його потерпілому, чим завдав майнової шкоди ОСОБА_4 , на загальну суму 393 гривні 33 копійки.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про затвердження угоди про примирення, укладеної 27 листопада 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .
Відповідно до угоди про примирення потерпілий ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.1 ст.190 КК України, щодо узгодженого покарання в розмірі 35-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595 грн., щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про примирення.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладення угоди про примирення дотримані вимоги КПК України та КК України і просить її затвердити.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення та вид покарання, наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні просить затвердити укладену угоду про примирення від 27 листопада 2017 року, вказуючи, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.ст.468, 469 ч.3КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Суд, перевіривши угоду про примирення встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст.190 КК України є правильною. Відповідно до ст.12 КК України даний злочин є злочином середньої тяжкості і відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним, сторонам відомі наслідки укладення та затвердження угоди.
За таких обставин суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, тобто шахрайство і затвердження укладеної угоди про примирення.
За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення.
Керуючись ст.ст. 314,373,374,475 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 27 листопада 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадження № 0000288.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 27 листопада 2017 року покарання у виді штрафу в розмірі 35-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595 грн.
Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави процесуальні витрати за залучення експерта в розмірі 395 (триста дев`яносто п`ять) грн. 48 коп.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав,
передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Суддя ОСОБА_1