Справа № 341/935/17
Провадження № 11-кп/779/456/2017
Категорія ч. 2 ст. 307 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_8 ОСОБА_9 на ухвалу Галицького районного суду Івано-Франківської області від 15.08.2017 року, про заміну засудженій ОСОБА_8 невідбутої частини покарання більш м`яким

В С Т А Н О В И Л А:

вироком Хмельницького міськрайонного суду від 29.10.2009 року ОСОБА_8 засуджена за ч.2 ст.307 КК України до 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 02.02.2010 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Початок строку покарання 25.11.2014 року, а кінець строку -25.12.2019 року. на день розгляду заяви засуджена відбула ? частину призначеного строку покарання.

Представник засудженої ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про заміну ОСОБА_8 невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки ОСОБА_8 своєю поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення, є людиною похилого віку, являється дитиною війни та страждає багатьма захворюваннями.

Оскаржуваною ухвалою суду від 15.08.2017 року в клопотанні захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 про заміну їй невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким - відмовлено.

Своє рішення суд мотивував тим, що згідно наявної в матеріалах справи характеристики ОСОБА_8 в цілому дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, проте в особистості засудженої не відбулося позитивних змін, які б свідчили про її прагнення до виправлення та ресоціалізації. На профілактичному обліку перебуває як особа, яка схильна до вживання наркотичних та психотропних речовин. Включена до програми диференційованого виховного впливу «Подолання наркотичної залежності», до її реалізації не прагне. Участі у суспільно-корисній праці щодо покращення комунально-побутових умов для засуджених, роботах з благоустрою колонії не приймає за станом здоров`я, участі в громадському житті колонії та роботі самодіяльних організацій не приймає. У відносинах із засудженими інколи конфліктна, не завжди підтримує рівні стосунки з ними. Не завжди правильно реагує на критику в свою адресу.

Крім того, судом встановлено, що засуджена ОСОБА_8 стала на шлях виправлення, що стверджується її поведінкою, однак процес виправлення на даний час не завершений і потребує продовження.

З врахуванням відношення засудженої до вчиненого, тяжкість вчиненого, неправильне розуміння останньою правил співжиття в суспільстві суд визнав, що подальший виправний процес засудженої слід здійснювати в умовах ізоляції від суспільства.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_8 не підпадає під дію положень ст.82 КК України, так як процес її виправлення не досягнув тієї стадії, що відбування покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним

В апеляційній скарзі захисник засудженої просить ухвалу суду скасувати щодо ОСОБА_8 та постановити нову, якою задовольнити клопотання та замінити їй позбавлення волі на штраф у розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 8500 грн.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що при винесенні рішення судом не було враховано, що засуджена критично переосмислила свої вчинки, стала на шлях виправлення, виконує покладені на неї обов`язки у міру своїх можливостей, оскільки є людиною старечого віку та потребує постійного медичного забезпечення, яке установа виконання не може їй надати. Також, ОСОБА_8 потребує стороннього догляду про що свідчать укладені із її участю договори про соціальне обслуговування від 2012 року та від 2008 року. Засуджена відбула вже половину призначеного їй покарання у виді позбавлення волі. Таким чином, до засудженої може бути застосовано правила ст.82 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив залишити подану апеляційну скаргу без задоволення, пояснення засудженої в режимі відео конференції та її захисника, які просили апеляційну скаргу задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

П.1 ч.1 ст.411 КПК України визначено, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Аналіз ухвали суду першої інстанції вказує на те, що суд фактично визнав позитивні зміни в особі засудженої та те, що вона стала на шлях виправлення, про що відобразив в своєму рішенні. Поряд з цим, в рішенні висловлена протилежна думка про те, що підстав для застосування ст..82 КК України недостатньо. Таким чином, судове рішення містить суттєві суперечності та є невизначеним.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

У ч.3 ст.82 КК України зазначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Підпунктом б пункту 2 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до характеристики щодо ОСОБА_8 , затвердженої начальником Галицької ВК №128, засуджена ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , почала відбувати строк 21 листопада 2014 року. Таким чином, на момент звернення з клопотанням вона відбула 1/2 частину встановленого їй вироком покарання. За час перебування в установі порушень встановленого порядку відбування покарання не допускала, до дисциплінарної відповідальності не притягувалась. Заходи заохочення та стягнення не застосовувались. В цілому дотримується норм, які визначають порядок та умови відбуття покарання, проте в особистості засудженої не відбулося позитивних змін, які б свідчили про її прагнення до виправлення та ре соціалізації. Перебуває на профілактичному обліку як особа схильна до вживання наркотичних та психотропних речовин. Намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи та виконувати законні вимоги персоналу установи.

Таким чином, засуджена ОСОБА_8 , 1945 року народження, є людиною похилого віку, яка своєю поведінкою показала, що стала на шлях виправлення, вину у скоєному злочині визнала, що підтверджується висновками, викладеними в характеристиці, затвердженій начальником Галицької виправної колонії №128.

При розгляді даного провадження суд першої інстанції поверхнево підійшов до розгляду питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та прийшов до суперечливого висновку наслідком стало необгрунтоване рішення.

Дослідженими в апеляційній інстанції даними підтверджено, що до засудженої може бути застосовано ст. 82 КК України

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за можливе замінити засудженій ОСОБА_8 позбавлення волі на штраф, в зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст. ст.404 , 407, 409, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 ОСОБА_9 - задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду Івано-Франківської області від 15.08.2017 року, якою у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_8 про заміну їй невідбутої частини основного покарання більш м`яким - скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання представника ОСОБА_8 ОСОБА_9 - задовольнити. Замінити ОСОБА_8 , засудженій вироком Хмельницького міськрайонного суду від 29.10.2009 року за ч.2 ст.307 КК України до 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на штраф у розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 8 500 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3