Справа № 375/1578/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/385/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 03.04.2018

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 квітня 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Богуславського районного суду Київської області від 24 січня 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Запруддя, Рокитнянського району Київської області, громадянина України, без постійного місця реєстрації, проживаючого АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 11 серпня 2017 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років і шість місяців.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин. Так, 28 вересня 2017 року близько 16 години ОСОБА_7 , перебуваючи разом з співмешканкою ОСОБА_9 за місцем її проживання по АДРЕСА_1 , де між ними виникла сварка на ґрунті різко виниклих неприязних відносин, умисно наніс останній приблизно сім ударів кулаком в обличчя. Після чого ОСОБА_7 залишив квартиру, зачинивши вхідні двері на замок.

30 вересня 2017 року близько 05 години, ОСОБА_7 , повернувшись до квартири виявив ОСОБА_9 , яка лежала на підлозі у кімнаті. Вважаючи, що остання спить, ОСОБА_10 переодягнувся та пішов з квартири, зачинивши за собою двері на замок. Цього ж дня, близько 11 години ОСОБА_7 , повернувшись до квартири помітив, що ОСОБА_9 лежала на тому ж самому місці без ознак життя, про що він повідомив сусідам, які викликали працівників поліції та швидку медичну допомогу.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 89Д від 30.10.2017 року встановлено, що смерть ОСОБА_9 настала внаслідок внутрішньочерепної травми з крововиливом під тверду мозкову оболонку і здавлення головного мозку. Вище описана травма, що спричинила смерть потерпілої, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити та перекваліфікувати його дії з ч. 2 ст. 121 КК України на ст. 119 КК України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вирок суду є незаконним, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що протокол огляду місця вчинення злочину від 30.09.2017 року складений з порушенням вимог законодавства.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, думки прокурора та потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що висновок суду про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України за обставин, зазначених у вироку відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо незаконності вироку суду є безпідставними і спростовуються сукупністю наступних доказів, зазначених у вироку, а саме:

- протоколом огляду місця події від 30.09.2017 року з фототаблицями, з якого вбачається, що в квартирі АДРЕСА_2 виявлено труп ОСОБА_9 (а.с. 72-82);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.10.2017 року, згідно якого обвинувачений ОСОБА_7 в присутності захисника, експерта та понятих розповів та показав при яких обставинах і як він спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_9 (а.с.126-128);

- висновком судово-психіатричної експертизи №529 від 11.10.2017 року, яким встановлено, що:- « ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому дії і в даний час на психічні захворювання, передбачені ст.ст. 19, 20 КК України, не страждав і не страждає.

- висновком судово-медичної експертизи № 89 д від 30.10.2017 року, згідно якого встановлено, що смерть ОСОБА_9 настала внаслідок внутрішньочерепної травми з крововиливом під тверду мозкову оболонку і здавлення головного мозку. Вище описана травма, що спричинила смерть потерпілої, виникла від дій тупого предмета (предметів) могла виникнути від дій рук чоловіка в строк та при обставинах вказаних в слідчому експерименту від 10.10.2017 року. Вище описана травма, що спричинила смерть потерпілої, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння (а.с.162).

Наведеним у вироку доказам суд дав належну юридичну оцінку і вірно дійшов висновку про вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що протокол огляду місця вчинення злочину від 30.09.2017 року складений в порушення вимог законодавства, є необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки судом у відповідності до ст. 89 КПК України надана оцінка та вирішено питання допустимості доказів у вироку суду. На підставі зібраних та досліджених доказів суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, про винність ОСОБА_7 у вчиненні злочину за ч.2 ст.121 КК України, оскільки він 28.09.2017 року, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , під час сварки своїми умисними діями заподіяв ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження, що спричинило смерть потерпілої.

Крім того, як вбачається з вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та пояснив, що він познайомився з ОСОБА_9 приблизно 11 років по тому і з того часу вони почали спільно проживати в її квартирі. Під час спільного проживання між ними часто виникали сварки, які переростали у бійки. ОСОБА_9 зловживала спиртними напоями і тому могла спати на вулиці або де завгодно. 28 вересня 2017 року він перебував на кладовищі, де працює не офіційно. В цей день під час роботи він випив приблизно 300 грам самогону. Коли він повертався після роботи до дому, біля будинку побачив ОСОБА_9 , яка була в нетверезому стані. Він допоміг їй зайти до квартири. Перебуваючи в квартирі, він попросив ОСОБА_9 приготувати поїсти, але вона відмовилась. Із-за цього він розсердився та вдарив її кулаком в обличчя. Після отриманого удару ОСОБА_9 почала на нього сваритися. Тому він ще сильніше розсердився і наніс ОСОБА_9 приблизно 6 ударів рукою по голові. Після цього він пішов з квартири і повернувся лише 30.09.2017 року близько 05 години ранку. Відчинивши двері квартири своїм ключем, побачив, що в кімнаті на підлозі лежала ОСОБА_9 . Він подумав, що остання спить. Переодягнувшись, він пішов з квартири по своїх справах, закривши двері на замок. Повернувся до квартири в цей же день приблизно 11 години, ОСОБА_9 лежала на підлозі на тому самому місті. Він підійшов до неї, штовхнув ногою та відчув, що вона холодна і зрозумів, що ОСОБА_9 померла. Після цього пішов до сусідів, щоб вони викликами поліцію та швидку допомогу.

Порушень норм КПК України, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом рішення, в частині доведеності винності ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, колегією суддів не встановлено.

З вироку суду вбачається, що при призначенні ОСОБА_7 покарання, суд врахував конкретні обставини справи та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання без реєстрації характеризується посередньо, не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 16.06.2014 року, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.

За таких обставин колегія суддів вважає вирок суду в частині доведеності вини обвинуваченого законним та обґрунтованим. Призначене ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а вирок суду без зміни.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Богуславського районного суду Київської області від 24 січня 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: Суддя: Суддя: