Справа № 761/2517/18
Провадження № 1-м/761/10/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

особи, відносно якої заявлено клопотання ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання заступника прокурора Київської області старшого радника юстиції ОСОБА_7 про визнання наявності підстав для подальшого тримання під вартою та продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно громадянина Республіки Казахстан

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Казахстан, з середньою освітою, не одруженого, який працював водієм ТОВ «Йотем Логістік» Республіка Казахстан (зі слів), постійного місця проживання в Україні не має, розшукується російськими правоохоронними органами за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159, ч.2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 3 ст. 30, ч. 2 ст.159 КК Російської Федерації,

до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва 26 січня 2018 року звернувся заступник прокурора Київської області старший радник юстиції ОСОБА_7 з клопотанням про визнання наявності підстав для подальшого тримання під вартою та продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що у провадженні правоохоронних органів Російської Федерації перебуває кримінальна справа №704188, порушена 16.12.2008 стосовно громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст.159, ч.2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 3 ст. 30, ч. 2 ст. 159 КК Російської Федерації.
04.04.2009 ОСОБА_4 притягнуто як обвинуваченого за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч.2 ст.159, ч.2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 3 ст. 30, ч. 2 ст. 159 КК Російської Федерації.
28.12.2010 ОСОБА_4 слідчим СУ при УВС Красносільського району Санкт-Петербурга оголошено в розшук.
29.06.2017 рішенням оперативних підрозділів Російської Федерації ОСОБА_4 оголошений в міжнародний розшук.
Постановою Красносільського районного суду Санкт-Петербурга від 10.07.2017 стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Рішенням цього ж суду від 18.07.2017 визначено рахувати строк тримання ОСОБА_4 під вартою з часу його екстрадиції на територію Російської Федерації.
26.10.2017 о 10 год. 50 хв. працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України, в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Караганда Республіки Казахстан.
Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.10.2017 до ОСОБА_4 , в порядку ст. 583 КПК України застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту російської сторони про його видачу.
Генеральною прокуратурою України 29.11.2017 отримано запит компетентного органу Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності.
Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_4 Генеральна прокуратура України відповідно до ст. 587 КПК України доручила прокуратурі Київської області.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.12.2017 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до 01.02.2018.
Інкриміновані ОСОБА_4 правопорушення за законодавством України кваліфікуються за ч. 3 ст. 190 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк не менше 1 року, строки давності притягнення до відповідальності за вказані діяння не закінчилися, а тому заступник прокурора Київської області у клопотанні просить визнати наявність підстав для подальшого тримання під вартою ОСОБА_4 та продовжити застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) до вирішення питання Генеральною прокуратурою України про його видачу і фактичну передачу до Російської Федерації.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, та вважає, що з огляду на дані про особу Ріттера, який не працює, немає постійного місця проживання в Україні, немає міцних соціальних зв`язків, при цьому перебуває у міжнародному розшуку, обрання іншого запобіжного заходу, який не пов?язаний з триманням під вартою, може перешкодити вирішенню питання про видачу (екстрадицію) особи. Просив задовольнити клопотання з підстав наведених у ньому.

Особа відносно якої заявлено клопотання ОСОБА_4 та його захисники заперечували з приводу задоволення заявленого клопотання про продовження строку тримання під вартою (екстрадиційного арешту) відносно ОСОБА_4 та просили обрати інший запобіжний захід, який не пов?язаний із триманням під вартою.

Обґрунтовуючи свою позицію, сторона захисту послалась на незадовільний стан здоров`я ОСОБА_4 , те, що його вина у вчиненні зазначених злочинів ще не доведена, злочини, вчинення яких йому інкримінується, мають ненасильницький характер.

Також захисник ОСОБА_5 повідомив, що в разі обрання іншого запобіжного заходу, не пов?язаного з триманням під вартою, ОСОБА_4 може тимчасово проживати у нього вдома до моменту оренди іншого житла.

Крім того, з огляду на наявність у ОСОБА_4 тяжкого захворювання, просять зобов`язати адміністрацію СІЗО провести його медичне обстеження.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, захисників та особи, відносно якої розглядається клопотання, дійшов наступного висновку.

Так, встановлено, що проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_4 Генеральна прокуратура України відповідно до ст. 587 КПК України доручила прокуратурі Київської області.
В ході екстрадиційної перевірки встановлено, що 04.04.2009 ОСОБА_4 притягнуто як обвинуваченого за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст.159, ч.2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 3 ст. 30, ч. 2 ст. 159 КК Російської Федерації.
28.12.2010 ОСОБА_4 слідчим СУ при УВС Красносільського району Санкт-Петербурга оголошено в розшук.
29.06.2017 рішенням оперативних підрозділів Російської Федерації ОСОБА_4 оголошений в міжнародний розшук.
Постановою Красносільського районного суду Санкт-Петербурга від 10.07.2017 стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Рішенням цього ж суду від 18.07.2017 визначено рахувати строк тримання ОСОБА_4 під вартою з часу його екстрадиції на територію Російської Федерації.
Злочини, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , передбачені ч. 3 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 3 ст. 30, ч. 2 ст. 159 КК Російської Федерації, відповідають злочину, передбаченому ч. 3 ст. 190 КК України, і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання на строк більше одного року позбавлення волі, при цьому строк давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 не закінчився.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.12.2017 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації, а саме до 01 лютого 2018 року.

На даний час громадянин Республіки Казахстан ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , утримується в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не являється громадянином України, в тому числі рішення про надання статусу біженця на день розгляду клопотання щодо останнього не приймалося, інкриміновані ОСОБА_4 злочини є екстрадиційними, оскільки відповідають злочину, передбаченому ч. 3 ст. 190 КК України, при цьому згаданий злочин передбачає покарання на строк більше одного року позбавлення волі, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 не сплив.

У зв`язку з зазначеним, з урахуванням тих обставин, які враховувалися слідчим суддею при попередньому розгляді аналогічного питання, вважаю, що на даний час продовжують існувати достатні підстави для подальшого утримання ОСОБА_4 під вартою, оскільки продовження застосування до нього екстрадиційного арешту до його видачі для притягнення до кримінальної відповідальності і здійснення фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації є єдиним достатнім запобіжним заходом для запобігання можливим спробам ОСОБА_4 переховуватись з метою уникнення передачі його компетентним органам Російської Федерації.

На такий висновок, зокрема, вказує те, що ОСОБА_4 ухилявся від правоохоронних органів Російської Федерації, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винним, його вік та стан здоров`я, який не перешкоджає екстрадиції.

Також слідчим суддею враховується відсутність доказів на підтвердження існування міцних соціальних зв?язків ОСОБА_4 в Україні, які могли б запобігти можливим ризикам, в тому числі слідчим суддею враховується, що у ОСОБА_4 в Україні немає сім?ї, роботи, постійного місця проживання.

Виходячи з наведеного на момент перевірки в порядку ч.11 ст. 584 КПК України наявні підстави для подальшого тримання під вартою ОСОБА_4 до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації.

Враховуючи характер обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_4 компетентними слідчими органами Російскої Федерації, обґрунтованість якого не є предметом перевірки слідчим суддею, відсутність характеризуючи матеріалів, які б переважали над існуючими ризиками, слідчий суддя вважає, що у даному випадку відсутні підстави для застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою на час вирішення питання екстрадиції.

Питання, які ставить сторона захисту з урахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо неможливості видачі особи іноземній державі, де її здоров?ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, підлягають ретельному з`ясуванню в ході проведення екстрадиційної перевірки та прийняття рішення за запитом про видачу особи (екстрадиція).

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що слідчий суддя при розгляді даного клопотання не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави, керуючись Європейською Конвенцією «Про видачу правопорушників» від 13 грудня 1957 року, Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993, ст. 584 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання заступника прокурора Київської області старшого радника юстиції ОСОБА_7 задовольнити.

Визнати наявність підстав для продовження відносно громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , екстрадиційного арешту до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації, а саме до 29 березня 2018 року включно.
Термін екстрадиційного арешту не може перевищувати дванадцяти місяців з моменту затримання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника прокурора Київської області старшого радника юстиції ОСОБА_7 .

Зобов?язати начальника Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України негайно забезпечити додержання права ОСОБА_4 на належну медичну допомогу, зокрема в частині проведення медичного обстеження та забезпечення можливості відповідного лікування.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва прокурором, особою, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, її захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1