Справа № 314/265/18
Провадження № 1-в/314/381/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.03.2018 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Старопетрівка, Бердянський район, Запорізька область, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

1)16.02.2009 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ст. 75, ст. 76 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. Постановою Пологівського районного суду Запорізької області звільнений від відбування покарання, судимість погашена в силу ст. 89 КК України.

2)23.03.2011 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

3)19.05.2011 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

По даній справі засуджений: 02.08.2011 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 24.02.2016 року зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 18.02.2011 року по 19.10.2011 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 18.02.2011 року, кінець строку: 17.06.2020 року,

про умовно-дострокове звільнення,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого, який відбуває покарання у Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , надійшло клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.
Захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні на клопотанні наполягала, просила суд звільнити засудженого ОСОБА_3 умовно достроково від відбування покарання, так як він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив його задовольнити, звільнити його умовно достроково від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України на строк, який залишився, так як він у скоєному злочині щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому.
В судовому засіданні представник адміністрації установи виконання покарань не заперечував проти задоволення вищевказаного клопотання, так як засуджений ОСОБА_3 довів своє виправлення.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вважає, що засуджений не довів своє виправлення.
Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно - достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 05.11.2011 року відбуває покарання у Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)». Характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання порушував, за що мав стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, відповідно до ч. 14 ст. 134 КВК України вважається особою, що не має стягнень.
Крім того, згідно довідки про заохочення та стягнення від 08.02.2018 року засуджений ОСОБА_3 , за сумлінну поведінку та ставлення до праці має вісім заохочень наданих як правами начальника колонії так і правами начальника відділення.
Працевлаштований різноробочим в цеху № 3, до праці ставиться задовільно.
З пояснень представника адміністрації засуджений працює, при цьому виконує в повному обсязі всі поставлені перед ним завдання згідно графіка робочого часу, а також працевлаштований на виробництві установи.
Згідно характеристики, яка міститься в матеріалах справи, за вироком суду хоча й має позов на суму 175,00 грн., яка не відшкодовуються не з його вини, а у зв`язку з відсутністю виконавчого листа в установі.
Крім того, в характеристиці зазначено, що засуджений ОСОБА_3 намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь у реалізації диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт», під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування.
В судовому засіданні засуджений надав свої пояснення, що вину у скоєному злочині визнає, щиро розкаюється.
У відповідності до протоколу та рішення спільного засідання спостережної комісії при РДА та комісії установи по розгляду матеріалів засуджених, до яких застосовується пільга умовно-дострокового звільнення від 29.12.2017р. - комісією відмовлено в застосуванні пільги умовно-дострокового звільнення. Будь-якої мотивації відмови в даному протоколі не наведено.
Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02.08.2011 року з урахуванням ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 24.02.2016 року, на невідбутий строк, що складає 2 роки 3 місяці 11 днів.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1
06.03.2018