Справа № 296/6180/17
Вирок
Іменем України
19 березня 2018 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:
головуючої-судді: ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження № 0001673 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м.Житомирі, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, проживає: АДРЕСА_1 , судимості не має відповідно ст.89 КК України,
за ч.2 ст.186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
01.04.2017 року близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебував в другому під`їзді будинку АДРЕСА_2 , на сходинковому майданчику між 2-им та 3-ім поверхом, де помітив раніше невідомого йому ОСОБА_5 , який спускався вказаними сходами, тримаючи в руках свій мобільний телефон.
В цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме: мобільного телефону ОСОБА_5 , поєднаний із застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи небезпеку своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_4 різким рухом вихопив у нього з рук його мобільний телефон марки «Asus», моделі «Zenfone5» в корпусі чорного кольору, вартістю 1500 гривень. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої рукою в область обличчя.
В подальшому, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що внаслідок заподіяного удару, потерпілий відчуває фізичний біль та втратив пильність, поклав мобільний телефон до своєї кишені та утримуючи викрадене майно при собі, залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 1500 гривень.
В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю та підтвердив обставини за яких він застосовуючи фізичне насильство у відношенні потерпілого ОСОБА_5 , заволодів мобільним телефоном останнього.
Потерпілий ОСОБА_5 звернувся з заявою про розгляд кримінального провадження у його відсутність. В поданій заяві ствердив, що будь-яких вимог матеріального чи морального характеру до ОСОБА_4 він не має, оскільки обвинувачений як матеріальну так і моральну шкоду відшкодував в добровільному порядку, на суворості покарання не наполягає.
Суд не вбачає перешкод до проведення судового засідання і ухвалення за його результатами відповідного рішення за відсутності потерпілого з огляду на положення ст.325 КПК України.
У зв`язку з неоспорюванням обвинуваченим фактичних обставин, за згодою учасників судового провадження, ухвалою суду визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. При цьому роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена та кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Призначаючи покарання, суд відповідно ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України є тяжким.
Обставиною, яка відповідно ст.66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття.
Обставини, які відповідно ст.67 КК України обтяжують покарання відсутні.
Досліджуючи дані про особу винного, суд враховує його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, минуле, склад сім`ї.
ОСОБА_4 судимості не має відповідно ст.89 КК України, за місцем проживання посередньо характеризується, у лікаря - психіатра та у лікаря нарколога на обліку не перебуває, повністю відшкодував спричинену шкоду потерпілому ОСОБА_5 , про що свідчать заява потерпілого та відповідні розписки долучені до обвинувального акта.
Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин вчиненого злочину, його наслідків, відомостей про особу винного, суд призначає покарання в межах санкції статті за якою він визнається винним, а саме: у виді позбавлення волі з випробуванння, дійшовши висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 в умовах без ізоляції від суспільства.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. .
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання на 4 (чотири ) роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.
Відповідно ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Asus», моделі «Zenfone5», який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому за належністю.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженому до позбавлення волі, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1