Дата документу Справа № 328/479/17
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-кп/778/260/18 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №328/479/17Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.125 КК України
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2018 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 24 липня 2017 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Очеретувате Токмацького району Запорізької області, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

та

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку с.Тарасове Пологівського району Запорізької області, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватими і засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнано винуватими і засуджено за вчинення злочину за наступних обставин.

17.05.2015 року приблизно о 19 годині 15 хвилин ОСОБА_9 , маючи намір на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 та реалізовуючи його, знаходячись у дворі домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході конфлікту зі своєю тіткою ОСОБА_11 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, нанесла останній не менше трьох ударів кулаком руки в тім`яну частину голови та не менше двох ударів дерев`яною ломакою в область спини ОСОБА_11 , спричинивши їй тілесні ушкодження.

В свою чергу у ОСОБА_10 , яка перебувала неподалік виниклого конфлікту та яка побачила конфлікт ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , раптово виник намір на заподіяння тілесних ушкоджень своїй рідній сестрі ОСОБА_11 . Реалізовуючи свій злочинний намір на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , ОСОБА_10 зайшла в двір домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та нанесла не менше 5 ударів кулаком руки в область голови та не менше трьох ударів кулаком руки в область спини ОСОБА_11 , спричинивши їй тілесні ушкодження.

Згідно з висновком судового медичного експерта №82 від 22.06.2015 року у потерпілої ОСОБА_11 виявлено ЗЧМТ, струс головного мозку, забій м`яких тканин обличчя, синці на тулубі та нижніх кінцівках, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткотривалим розладом здоров`я та легкі тілесні ушкодження.

Дії ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткотривалий розлад здоров`я. Їм призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. кожній.

Вирішено питання про цивільний позов.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок щодо обвинуваченої ОСОБА_10 скасувати, кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 закрити за відсутністю в її діях складу злочину. Свої вимоги захисник мотивує тим, що обвинувачена не винувата у вчиненні інкримінованого їй злочину; судом при винесенні вироку допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; в основу вироку покладені суперечливі між собою покази свідків та потерпілої; безпідставно не прийняті до уваги покази свідків, які свідчили на користь обвинуваченої, а тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження; допит малолітніх свідків проведено з порушеннями вимог ч.1 ст.354 КПК, про що захисник наводить відповідні обґрунтування.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить вирок щодо обвинуваченої ОСОБА_9 змінити та виправдати ОСОБА_9 , посилаючись на те, що суд дійшов хибного висновку про те, що тілесні ушкодження потерпілій спричинили саме ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Суд безпідставно критично поставився до показів обвинувачених, не звернув уваги на наявність суперечностей в показах свідків та побудував свої висновки на припущеннях, про що захисник наводить відповідні мотиви.

Заслухавши доповідь судді, захисників та обвинувачених, які підтримали апеляційні скарги та наполягали на їх задоволенні; прокурора, який заперечив проти апеляційних скарг та просив вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок суду залишити без змін.

Мотивуючи свій висновок про винуватість обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК, суд першої інстанції послався на докази, що зібрані у встановленому законом порядку; досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до приписів ст.94 КПК.

Зокрема, свої висновки про винуватість ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин, суд першої інстанції обґрунтував показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка пояснила, що останні два роки у неї склались погані відносини з обвинуваченими, які є її родичами. В суботу одного з днів періоду 15-18 травня 2015 року (точніше не пам`ятає) близько 19.10 години вона пригнала додому корів з пасовища та стала їх прив`язувати. Разом з нею у двір зайшли ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , які також гнали своїх корів разом з нею. На території її домоволодіння не було огорожі, воріт та хвіртки, вони огорожу міняли на нову. У неї виник конфлікт з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з приводу того, що остання відібрала м`яч у її онуки, а вони звинуватили її в побитті їх корів. Під час конфлікту ОСОБА_9 ззаду вдарила її рукою по голові три-чотири рази, а потім по тулубу. Потім підбігла ОСОБА_10 та стала бити її кулаками по голові. Побиття тривало 5-10 хвилин.

Малолітній свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що два роки тому о 19.30 годині вони гнали корів та дійшли до двору ОСОБА_14 . Там до ОСОБА_15 підбігла ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , які стали її бити, ображати. В цей час вона гуляла у дворі домоволодіння по АДРЕСА_2 і бачила цю подію. ОСОБА_16 нанесла ОСОБА_15 3 удари палицею, якою вона гнала корів. ОСОБА_10 теж тягала ОСОБА_11 за волосся і била.

Малолітній свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що приблизно два роки тому о 19.20 годині вона з бабою (Мусій) гнала корів. Коли пригнали корів до двору прибігла ОСОБА_19 і почала бити бабу палкою по спині та груді. Потім підійшли баба ОСОБА_20 та дід ОСОБА_21 і теж почали бити ОСОБА_11 , перевертали її через паркан. ОСОБА_10 била ОСОБА_11 по голові кулаками. Подія тривала 10-15 хвилин. ОСОБА_9 била бабу палкою. Що було в руках у ОСОБА_10 вона не пам`ятає. З голови ОСОБА_11 йшла кров, на спині були синці. Через паркан ОСОБА_11 перевертали 6-7 разів. Де стояла ОСОБА_9 вона не пам`ятає, але вона хватала ОСОБА_11 за волосся і підіймала з землі. ОСОБА_10 била ОСОБА_11 руками по голові.

Малолітній свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що два роки тому близько 20.00 години між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 розпочалася бійка. ОСОБА_11 били ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ОСОБА_9 била її палкою 3 рази по голові. ОСОБА_10 хватала її за волосся, била кулаками. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перевертали ОСОБА_11 через паркан, при цьому ОСОБА_10 тримала її за волосся, а ОСОБА_9 перекидала.

Свідок ОСОБА_23 суду пояснила, що в травні 2015 року близько 19.15 години вона чула, що ОСОБА_24 сварилася з ОСОБА_10 . Потім у сварку втрутилась ОСОБА_9 . Потім ОСОБА_11 та обвинувачені звернули на вулиці і між ними сталась бійка. Бійка була у дворі ОСОБА_11 між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , ОСОБА_9 . Обвинувачені тягали ОСОБА_11 за волосся.

Відповідно до висновку експерта №82 від 22 червня 2015 року ОСОБА_11 знаходилася на лікуванні в неврологічному відділенні Токмацької ЦРЛ з 17 травня по 29 травня 2015 року з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, синдром лікворної гіпертензії, забій м`яких тканин обличчя та грудної клітки. Під час огляду потерпілої виявлені синці на тулубі та на нижніх кінцівках. ЗЧМТ, струс головного мозку, забій м`яких тканин обличчя про які йдеться у медичній документації, синці на тулубі та на нижніх кінцівках, у ОСОБА_11 , утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею. ЗЧМТ, струс головного мозку, забій м`яких тканин обличчя у ОСОБА_11 кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження з короткотривалим розладом здоров`я, синці на тулубі та на нижніх кінцівках легкі тілесні ушкодження.

Отже, правильно проаналізувавши наявні у справі докази в їх сукупності та давши їм належну оцінку, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК, за обставин, зазначених в оскаржуваному вироку.

А тому твердження сторони захисту про відсутність в діях обвинувачених інкримінованого їм злочину не знайшли свого підтвердження.

Посилання сторони захисту про те, що обвинувачена ОСОБА_10 не наносила удари потерпілій, а вони лише тягали одна одну за волосся, спростовується поясненнями судового медичного експерта ОСОБА_25 , який пояснив, що наявні у потерпілої ушкодження не могли утворитись від того, що її тягали за волосся, оскільки були наявні синці і на тулубі. Предметами з обмеженою травмуючою поверхнею може бути, в тому числі, кулак, рука, коліно, палиця тощо.

Суперечності в показах свідків та потерпілої, на які посилалася сторона захисту, носять незначний характер і на висновки суду не впливають. Адже всі ці допитані свідки підтвердили факт побиття потерпілої обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

При цьому, на переконання судової колегії, суд першої інстанції обґрунтовано поставився критично до показів свідка ОСОБА_26 . Адже покази даного свідка суперечать усім зібраним у справі доказам та показам допитаних свідків.

Наявність, чи відсутність паркану на території домоволодіння, де відбулися означені події, про що йдеться в апеляційній скарзі сторони захисту, факту заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень обвинуваченими не спростовує і на висновки суду про доведеність вини обвинувачених не впливає.

Не встановлено апеляційним судом і будь-яких порушень вимог кримінального процесуального закону при допиті малолітніх свідків. Адже такий допит відбувався в присутності законних представників та представника служби у справах дітей.

Відповідно до Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» N 20/95-ВР, 24.01.1995 року, який визначає правові основи діяльності органів і служб у справах дітей, з метою належної організації діяльності органів і служб у справах дітей держава забезпечує спеціальну підготовку і перепідготовку фахівців (педагогів, соціальних психологів, соціологів, юристів тощо). Відтак особливості допиту малолітніх свідків судом було дотримано.

Безпідставними є і твердження сторони захисту про порушення судом першої інстанції вимог ч.4 ст.338 КПК в частині ненадання стороні захисту часу для підготовки до захисту проти нового обвинувачення. Адже з технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, встановлено, що після проголошення прокурором обвинувального акта зі зміненим обвинуваченням як захисники, так і обвинувачені заявили, що їм не потрібен час для підготовки до захисту проти нового обвинувачення. А тому судовий розгляд було продовжено.

Відтак, вирок районного суду є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 24 липня 2017 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4