Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/778/18

Справа № 711/1519/18

05 квітня 2018 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретар ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , заявник ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на бездіяльність першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , яка полягає у неналежному розгляді клопотання в рамках кримінального провадження №0001129,

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулися до суду зі скаргою, в якій просили зобов`язати першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_6 розглянути їх клопотання від 15.02.2018р. та винести відповідне процесуальне рішення.

В обґрунтування скарги зазначено, що Черкаською місцевою прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0001129, досудове розслідування якого здійснюється Черкаським ВП ГУ НП в Черкаській області за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.125, 296, 129, 398 КК України. Заявниками було направлено прокурору ОСОБА_6 клопотання від 15.02.2018р.,в я кому вони просили провести ряд слідчих дій під час досудового розслідування, але прокурором неналежним чином розглянуте таке клопотання та не винесеного відповідного процесуального рішення за наслідками розгляду, внаслідок чого заявники звернулись до суду з зазначеною скаргою.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 підтримала скаргу і наполягала на її задоволенні.

Прокурор пояснив, що будь-якої протиправної бездіяльності з боку першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_6 він не бачить. Клопотання, яке було подане заявника, передане до розгляду відповідному слідчому, який безпосередньо здійснює досудове розслідування, а наслідки вирішення такого клопотання прокурору невідомі. Зауважив, що при вирішенні по суті вимог скарги покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження та дослідивши надані ними докази, прихожу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в рамках кримінального провадження №0001129 здійснюється досудове розслідування по обставинах протиправних дій з боку ОСОБА_7 відносно ОСОБА_4 , що мали місце 01.04.2015р. в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси та інших за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.125, 296, 129, 398 КК України.

Органом досудового розслідування є Черкаський ВП (слідчий ОСОБА_8 ), а процесуальне керівництво здійснюють прокурори Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , ОСОБА_3 та ОСОБА_10

15.02.2018р. заявники направили на адресу Черкаської місцевої прокуратури клопотання, адресоване першому заступнику прокурора ОСОБА_6 , в якому просили провести під час досудового розслідування по кримінальному провадженню №0001129 ряд процесуальних та слідчих дій.

Листом від 19.02.2018р. за підписом прокурора ОСОБА_6 заявників було повідомлено, що відповідне клопотання частково розглянуто уповноваженим процесуальним прокурором в частині об`єднання певних кримінальних проваджень в одне, а в іншій частині клопотання скероване для організації його розгляду до слідчого відділу Черкаського ВП.

Не погоджуючись з таким діями прокурора заявники звернулись зі скаргою до слідчого судді.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Надаючи оцінку доводам скарги в контексті правомірності оскаржуваних дій прокурора варто звернути увагу, що завданнями кримінального провадження є, зокрема, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Кримінальне провадження здійснюється на засадах законності. Даний принцип передбачає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч.1 ст.9 КПК України).

Згідно ч.1 ст.36 КПК прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Згідно ч.1 ст.37 КПК прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Системний аналіз змісту зазначених норм закону в контексті інших положень КПК та Закону України «Про прокуратуру» свідчить, що прокурор в кримінальному провадженні має два види повноважень процесуальні та адміністративно-розпорядчі. Останніми повноваженнями наділяються керівники органів прокуратури та прокурори вищого рівня. Таким правом наділений і керівник відповідного органу прокуратури. Разом з тим, з огляду на засади самостійності процесуальної діяльності прокурорів, керівник органу прокуратури не наділений повноваженнями втручатись у досудове розслідування, окрім як по обставинах, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів.

Отже, слід звернути увагу, що самостійність і незалежність прокурорів має абсолютне значення з питань втручання у його діяльність інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших державних органів, їх посадових та службових осіб. Таким чином, керівник органу прокуратури не уповноважений на вирішення по суті клопотань учасників кримінального провадження щодо проведення слідчих дій під час досудового розслідування, а здійснює лише організацію їх розгляду належним процесуальним прокурором, що по суті передбачає лише передачу відповідного клопотання до уповноваженого прокурора.

В даному випадку заявники звернулися до прокурора ОСОБА_6 , як керівника органу прокуратури, оскільки той обіймає посаду першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури. В той же час даний прокурор не є процесуальним прокурором у кримінальному провадженні №0001129, а відтак не уповноважений вирішувати питання про проведення слідчий дій. Отже фактично прокурор ОСОБА_6 мав лише передати відповідне клопотання для належного розгляду відповідному процесуальному прокурору, що і було зроблено ним в даному випадку та повідомлено про це заявників листом від 19.02.2018р.. Одночасно заявників було частково повідомлено про наслідки розгляду їх клопотання.

Таким чином, прокурором ОСОБА_6 не порушено встановленої законом правової процедури його діяльності, а тому вимоги скарги не підлягають до задоволення. Окремо слід звернути увагу, що заявники не позбавлені можливості реалізовувати свої права, як учасники кримінального провадження, у спосіб, передбачений законом, зокрема, шляхом ініціювання розгляду певних питань перед належною посадовою особою.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 11 квітня 2018 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1