Провадження №1-кп/761/677/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005039 від 28 квітня 2017 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Малин, українки, громадянки України, з вищою освітою, не одруженої, праюючої, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстровану; АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

02 квітня 2017 рок,у приблизно о 15 години 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 , а саме за місцем мешкання ОСОБА_5 , звернула свою увагу на мобільний телефон, який знаходився на столі. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , перебуваючи у кім. АДРЕСА_4 , 02 квітня 2017 року о 15 год. 35 хв., незважаючи на зауваження ОСОБА_5 взяла зі столу чуже майно, а саме:

- мобільний телефон «Samsung SМ-J500НZКDSEK», ІМЕ1-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , вартістю 4599 (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень;

-сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» номер абонента НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє.

-сім-картка оператора мобільного зв`язку «МТС» номер абонента НОМЕР_4 , яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє.

-карта пам`яті «Кіngston», об`ємом 16 Гб, вартістю 159 (сто п`ятдесят дев`ять) гривень;

А всього ОСОБА_3 відкрито викрала майно ОСОБА_5 на загальну суму 4758 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят вісім) гривень, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, а саме заклала мобільний телефон ОСОБА_5 під заставу до ПТ «ЕВ.РО.ЛОМБАРД «ЕВ.РО. ФІНАНСИ ЛТД І КОМПАНІЯ» за 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

У судовому засіданні обвинувачена свою вину в пред`явленому їй обвинуваченні за ч.1 ст. 186 КК України визнала повністю, просила суд обмежити обсяг дослідження доказів та фактичних обставин справи її допитом та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальними правопорушеннями, розміру судових витрат, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, надала показання про те, що дійсно у квітні 2017 року вдень прийшла у кімнату гуртожитку за місцем проживання потерпілого, по АДРЕСА_5 . На грунті неприязних відносин із потерпілим вона забрала зі столу мобільний телефон потерпілого, хоча він заперечував, який потім заложила у ломбард. У вчиненому ОСОБА_3 щиро розкаялась, вказала, що відшкодувала матеріальну шкоду потерпілому.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Обираючи обвинуваченій вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченої, мотивацію кримінального правопорушення, та дані про особу обвинуваченої, яка не одружена, має неповнолітню дитину на утриманні, працює, за місцем проживання характеризується позитивно, під наглядом у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , слід визнати її щире каяття та відшкодування матеріального збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом встановлено не було.

При таких обставинах, суд вважає можливим призначити обвинуваченій покарання, що не пов`язане з обмеженням волі чи позбавленням волі, а застосувати відносно неї, з урахуванням майнового стану винної, яка працює та має дохід, покарання у виді штрафу в межах санкції статті кримінального закону, за якою визнає ОСОБА_3 винною.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України і призначити їй покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень

Застосований відносно ОСОБА_3 на досудовому розслідуванні запобіжний захід у виді особистого зобов`язання скасувати.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1