АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_8 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 24.07.2017 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підстави ст. 75 КК УкраїниОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу),
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підстави ст. 75 КК УкраїниОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу),

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винним у тому, що 09.04.2017р. приблизно о 16.10год. вони прибули до магазину «Продукти», розташованого по АДРЕСА_3 , де працювала продавцем ОСОБА_9 . Купуючи продукти харчування, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернули увагу на належний ОСОБА_9 мобільний телефон, який знаходився на столі, розташованому за прилавком навпроти виходу з торгівельного залу магазину.

Не маючи постійного місця роботи та інших джерел доходів, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вирішили таємно викрасти чуже майно, з метою його подальшого продажу та отримання коштів для власних потреб, вступивши між собою в попередню злочинну змову.

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , приблизно о 16.27год., знову прибули до магазину «Продукти», розташованого по вул. С. Сосніних, 14 в м. Києві. ОСОБА_6 , діючи згідно раніше досягнутої з ОСОБА_7 домовленості, повідомив продавцю про своє бажання придбати кондитерські вироби, підвівши останню до прилавків, розташованих в протилежному напрямку від столу з мобільним телефоном.

В свою чергу, ОСОБА_7 , скориставшись тим, що ОСОБА_9 здійснювала зважування товару за проханням ОСОБА_6 , а покупці, які також знаходились в торгівельному залі магазину, за його діями не спостерігали, перехилившись через прилавок від`єднав від мережі живлення належний ОСОБА_9 мобільний телефон «Meizu М578Н», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , sНОМЕР_3 , в корпусі білого кольору, вартість якого згідно висновку спеціаліста становить 2011 грн., з сім-картками операторів мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 грн., на рахунку якої знаходились кошти в сумі 40 грн., та «МТС», вартістю 25 грн., на рахунку якої знаходились кошти в сумі 10 грн., з чохлом вартістю 100 грн., а всього на суму 2211 грн., після чого направився до виходу з магазину.

Однак, приблизно о 16.31год. 09.04.2017р. ОСОБА_9 помітила ОСОБА_7 з належним їй майном, покликавши останнього і вимагаючи зупинитись. Однак ОСОБА_7 , будучи викритим і усвідомлюючи відкритий характер вчинених злочинних дій, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на утримання викраденого чужого майна та подальшого обернення його на свою користь і особистого збагачення, не реагуючи на вимоги ОСОБА_9 , з місця вчинення злочину втік. В свою чергу ОСОБА_6 , користуючись тим, що ОСОБА_9 намагалась переслідувати ОСОБА_7 , так само з місця вчинення злочину зник. У подальшому ОСОБА_7 розпорядились викраденим майном, завдавши ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 2211 грн.

В апеляційній скарзі прокурор Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини обвинувачених та правильність кваліфікації їх дій, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі кожному, в решті вирок суду залишити без змін.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особам обвинувачених внаслідок м`якості, а також на неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, яке полягає у необґрунтованому застосуванні ст. 75 КК України. Зокрема прокурор вказує на те, що судом не повною мірою враховані особи обвинувачених, які неодноразово судимі, на шлях виправлення не стали, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку вчиненого злочину.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинувачених, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та правильність кваліфікації їх дій учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винних, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинувачених, які не працюють, не одружені, а ОСОБА_7 , крім того, раніше неодноразово судимий, враховуючи обставину, що обтяжує покарання останнього - рецидив злочинів, суд першої інстанції правильно визначив обвинуваченим вид та розмір покарання.

Однак, з урахуванням конкретних обставин вчинення злочину, який розпочинався як крадіжка та переріс у грабіж, що не був поєднаний із застосуванням фізичного впливу до потерпілої, даних про особу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які за місцем проживання та реєстрації характеризуються позитивно, обставини, що пом`якшує покарання обвинувачених - щирого каяття, а також враховуючи, що шкода потерпілій відшкодована та вона не має до обвинувачених претензій матеріального та морального характеру, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про можливість їх виправлення та перевиховання без відбування покарання шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком у максимальному розмірі на підставі ст.75 КК України.

Судом першої інстанції не було враховано наявність у ОСОБА_6 не знятих та не погашених судимостей, проте це не вплинуло на правильність прийнятого судом рішення.

Таким чином, судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особам засуджених та ступеню тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 24.07.2017 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 без змін.
Ухвала Апеляційного суду міста Києва може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3