ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.12.2017 року м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження № 0000602 від 11.08.2017 року, № 0000586 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжі Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27.08.2014 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 289, 75 КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 с. 121, ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2016 року, приблизно о 20-15 год., обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись на вулиці Івана Молодця в м. Марганці Дніпропетровської області, з метою відкритого викрадення чужого майна, наздогнав потерпілого ОСОБА_7 , та застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що виразилося у нанесенні не менше одного удару кулаком руки в обличчя, внаслідок чого останній впав, після чого шляхом ривка з рук потерпілого умисно, відкрито, з корисливих мотивів викрав чоловічу барсетку, яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, в якій знаходилось портмоне чорного кольору, грошові кошти в сумі 1093,00 грн., два флеш-накопичувачі, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , перепустка працівника ПАТ «МГЗК» на ім`я ОСОБА_7 , технічний паспорт на автомобіль «Ланос», чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 1093,00 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся, підтвердив обставини, вказані вище. Просить суворо не карати, обіцяючи більше злочинів не вчиняти.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що11.08.2017 року, близько 20-15 год., він йшов по вулиці Івана Молодця в м. Марганці, його несподівано наздогнав обвинувачений, кулаком насіс йому не менше одного удару в обличчя та вирвав з рук барсетку, в якій знаходились документи та грошові кошти в сумі 1093,00 грн. Наступного дня працівники міліції повернули йому належну йому берсетку.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що 11.08.2017 року він з обвинуваченим гуляли. Він побачив, що ОСОБА_6 звернув у провулок і пішов за невідомим чоловіком, побив його та забрав у нього барсетку.

Протоколами огляду від 11.08.2017 року (т. 2, а.с. 52-56) оглянуто місце події за участю потерпілого та свідка ОСОБА_8 , де в траві було виявлено чоловічу барсетку потерпілого, яку останній впізнав як свою, та інші речі, відповідно до протоколів пред`явлення речей для впізнання від 15.08.2017 року (т.2, а.с. 80-85).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання (т.2. а.с. 58) потерпілий ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_6 як особу, як відкрито викрала його майно.

Як вбачається з протоколів предявлення особи для впізнання від 12.08.2017 року (т. 2, а.с. 66-72), свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , впізнали ОСОБА_6 як особу, яку затримали після вчинення грабіжу.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 14.08.2017 року (т. 2. а.с. 74-75), ОСОБА_6 розповів як відкрито викрадав баретку у потерпілого та яким чином спричинив йому тілесні ушкодження.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 15.08.2017 року (т. 2, а.с. 77-79), потерпілий ОСОБА_7 розповів та показав обставини вчинення злочину щодо нього.

Згідно висновку експерта № 183-Е від 18.08.2017 року (т. 2, а.с. 88), № 184-Е-Д від 18.08.2017 року (т. 2, а.с. 90-91), у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді підслизових крововиливів на верхній та нижній губах, забійна рана на слизовій оболонці нижньої губи, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Враховуючи локалізацію, характер та механізм утворення вказаних тілесних ушкоджень, можливо їх утворення за обставин, механізмі, на які вказує підозрюваний ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту.

Постановою слідчого до справи долучено в якості речових доказів та віддано на зберігання потерпілому ОСОБА_7 чоловічу барсетку чорного кольору з майном, що належить потерпілому (т. 2, а.с. 92, 95).

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у судовому засіданні доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, тому що він вчинив умисні дії, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Крім того, органом досудового розслідування, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України за наступних обставин:

09.08.2016 року, приблизно о 19-50 год., ОСОБА_6 , знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_11 , на грунті особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, кулаком правої руки наніс приблизно сім ударів по обличчю ОСОБА_11 в область лівого ока, скроні та перенісся, після чого останній впав на бетонне покриття подвір`я. після чого ОСОБА_6 , взявши до рук металевого лома, наніс приблизно 5 ударів вказаним ломом по голові та тулубу лежачому на бетоні ОСОБА_11 .

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_12 помер на місці вчинення злочину. Смерть потерпілого настала внаслідок спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень у вигляді сумісної травми голови та тулубу, а саме 2 забиті рани в правій лобно-скроневій області, синці на провій пара орбітальній області, на лівій вушній раковині з переходом на вушну область, на верхній повіці лівого ока, на нижній повіці лівого ока ближче до зовнішнього кута, на його тлі поверхнева забита ранка, в правій скроневій області; садна в правій вилично-скроневій області, на передній поверхні підборіддя, в проекції правої гілки нижньої щелепи, поверхневі забиті ранки на шкіряній частині нижньої губи праворуч, на виступаючій частині підборіддя, в правій перед вушній області; інфільтруючи крововиливи з ознаками слабко вираженої лейкоцитарної реакції у товщі м`яких тканин голови правої скроневої області і правого скроневого м`язу без утворення сидерофагів; вдавлений осколковий перелом правої скроневої кістки, вогнищеві субарахноїдальні крововиливи з ознаками слабко вираженої лейкоцитарної реакції у скроневих і потиличних частках обох півкуль головного мозку без утворення сидерофагів, поодинокі переваскулярні мікрогеморагії, забої речовини головного мозку в області скроневої частки правої півкулі головного мозку, прояви набряку у речовині головного мозку; синці на передній поверхні грудної клітини праворуч від проекції грудини до передньо-пахвової лінії на рівні 3-6 ребер, по передньо-пахвовій лінії праворуч в проекції нижніх ребер, численні садна на спині, садно на передній стінці грудної клітки по правій середньо-ключичній лінії в проекції 10 ребра, 2 внутрішньо-шкіряні крововиливи на спині праворуч;прямий перелом грудини, прямі осколкові переломи 8-11 ребер ліворуч по задньо-пахвовій лінії;численні непрямі переломи по декільком анатомічним лініям; двобічний гемоторакс (рідка кров в обох плевральних порожнинах), забої лівої легені; гемоперитонеум (рідка кров в черевній порожнині), розриви печінки. Ознаки шоку: нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, плями Мінакова під ендокардом на сосочкових м`язах лівого шлуночка серця.

Також при дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на шиї численних синців і саден на кінцівках, рвано-забитих ран на обох гомілках.

Всі вище означені тілесні ушкодження утворилися незадовго до настання смерті.

Виявлені тілесні ушкодження у вигляді 2-х забитих ран в правій лобно-скроневій області, інфільтруючих крововиливів у товщі м`яких тканин голови правої скроневої області і правого скроневого м`язу, вдавлений осколковий перелом правої скроневої кістки, забої речовини головного мозку в області скроневої частки правої півкулі головного мозку; прямих осколкових переломів 8-11 ребер ліворуч по задньо-пахвовій лінії; забоїв лівої легені утворилися від ударної дії тупого твердого предмету (предметів) з відносно обмеженою травмуючою поверхею в межах контакту.

Решта вище означених тілесних ушкоджень, виявлених при дослідженні трупа, утворилися від ударної дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударах об такий (такі).

Всі вищеозначені тілесні ушкодження в даному випадку розглядаються у сукупності єдина травма голови та тулубу, і за ознакою небезпеки для життя відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень (на підставі п.2.1.3.а,б,в,л,о «Правил судово-медичного визначення степеня тяжкості тілесних ушкоджень » затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р.), перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Також при дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на шиї, численних синців і саден на кінцівках, рвано-забитих ран на обох гомілках, які утворились незадовго до настання смерті від ударної (можливо ударно-ковзаючої ) дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударах об такий (такі); мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень і, в даному випадку, не виключена можливість опосередкованого причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ».

Потерпіла ОСОБА_13 у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутністю.

Обвинувачений ОСОБА_6 суду пояснив, що свою вину у скоєнні даного злочину не визнає в повному обсязі та показав, що 09.08.2016 року він прийшов до матері, в будинок АДРЕСА_1 . Коли він заходив на територію домоволодіння, мати вийшла з подвір`я будинку і пішла. Коли він зайшов на подвір`я, сів на лавочку і побачив, що біля вхідних дверей у будинок стояв ОСОБА_11 . ОСОБА_11 підійшов до нього з ножем у руці і сказав, що буде його різати. Він почав виказувати ОСОБА_11 про те, що той знову прийшов з горілкою до його матері, на що ОСОБА_11 схопив його за футболку і наніс йому удар рукою по голові. Після цього він наніс ОСОБА_11 кулаком руки два удари в область обличчя, після чого ОСОБА_11 впав на бетон. Він підійшов до ОСОБА_11 , побачив у нього кров на губі, на його запитання останній відповів, що живий. Потім він пішов до сусідки за водою. Дома у матері давно вже не було води, оскільки всі крани, сантехніку, інші приладдя, мати з співмешканцем ОСОБА_14 та товаришем ОСОБА_15 поміняли на горілку і будинок практично розібрали. Сусідка ОСОБА_16 дала йому води і він повернувся на подвір`я будинку АДРЕСА_1 . Там вже були працівники міліції, бастіон знаходився на тому ж місті, де він його залишив.

ОСОБА_6 стверджує, що більше ніяких тілесних ушкоджень потерпілому не наносив і не збирався заподіювати йому тілесні ушкодження. Раніше він неодноразово сварив матір за те, що та пиячить, і ОСОБА_15 за те, що він носить матері горілку. Співмешканець матері ОСОБА_17 оговорює його, оскільки вони постійно пиячать с ОСОБА_11 , а він їх сварить за це.

Відповідно до ч.2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст.9 КПК України.
Згідно ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора.
Суд же відповідно до ст.26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.
Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.
Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.
Так, на обґрунтування винуватості ОСОБА_6 у вчиненні умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 сторона обвинувачення посилається на докази, які в судовому засіданні були безпосередньо досліджені судом, а саме:
-показання свідка ОСОБА_17 , який був допитаний в ході досудового слідства слідчим суддею, який пояснив, що він співмешканець матері ОСОБА_18 . В той день ОСОБА_15 прийшов до них і приніс горілку. ОСОБА_18 не подобалось, що ОСОБА_15 постійно носить до нас горілку, оскільки вони постійно з ранку до ночі вживають алкогольні напої. ОСОБА_18 просив ОСОБА_15 більше не приносити нам горілки. В той день вони пили горілку втрьох він, мати ОСОБА_18 та ОСОБА_15 . Близько 19-00 год. ОСОБА_18 зайшов у двір, при цьому мати його вийшла з двору. Астіон сидів спиною до нього на бетоні. ОСОБА_18 став його сварити за горілку, потім вдарив декілька разів його по голові. Астіон впав на землю, ОСОБА_18 взяв гвоздодер і наніс ОСОБА_15 цим предметом два удари по голові, 3-4 удари по бокам.

-Показання свідка ОСОБА_19 , яка суду пояснила, що обвинувачений приходиться їй сином. Астіон часто приходив до них із співмешканцем ОСОБА_20 і вони разом вживали алкогольні напої. Сину це дуже не подобалось. І тому коли син прийшов до них в тот вечір, вона вийшла з двору і пішла до сусідки, а тому нічого не бачила.

-Показання свідка ОСОБА_21 , яка суду пояснила, що проживає у сусідньому будинку. До неї прийшла мати ОСОБА_18 і попросила викликати поліцію, оскільки у неї вдома б`ють чоловіка. В той день зранку вони приходили до неї за дробиною для того, щоб розбирати будинок та кришу, оскільки закінчились гроші на горілку. Вони всі утрьох були дуже п`яні з самого ранку, пили весь день. Астіон часто ходив до них і вони напивались горілки. Прийшов ОСОБА_18 за водою, на його взутті були краплі крові, був схвильований. Також вона була понятою при слідчих діях, коли ОСОБА_14 розповідав як він бачив як ОСОБА_18 вбив ОСОБА_15 . Вона була здивована його поясненням, оскільки бачила його в день злочину і він був дуже п`яний. Після слідчого експерименту він розповідав їй, що даремно давав слідчому такі показання, оскільки він нічого про той день не пам`ятає.

- протокол огляду місця події від 09.08.2017 року (т. 1, а.с. 91-99), в якому зафіксовано місце вчинення злочину;

-протоколом огляду трупа від 09.08.2017 року (а.с. 101-105), відповідно до якого поруч з порогом будинку АДРЕСА_1 виявлено труп ОСОБА_11 та металевий ломік-фомку;

- висновок експерта № 197-Е від 01.09.2016 року, відповідно до якого у ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді сумісної травми голови та тулубу, а саме 2 забиті рани в правій лобно-скроневій області, синці на провій пара орбітальній області, на лівій вушній раковині з переходом на вушну область, на верхній повіці лівого ока, на нижній повіці лівого ока ближче до зовнішнього кута, на його тлі поверхнева забита ранка, в правій скроневій області; садна в правій вилично-скроневій області, на передній поверхні підборіддя, в проекції правої гілки нижньої щелепи, поверхневі забиті ранки на шкіряній частині нижньої губи праворуч, на виступаючій частині підборіддя, в правій перед вушній області; інфільтруючи крововиливи з ознаками слабко вираженої лейкоцитарної реакції у товщі м`яких тканин голови правої скроневої області і правого скроневого м`язу без утворення сидерофагів; вдавлений осколковий перелом правої скроневої кістки, вогнищеві субарахноїдальні крововиливи з ознаками слабко вираженої лейкоцитарної реакції у скроневих і потиличних частках обох півкуль головного мозку без утворення сидерофагів, поодинокі переваскулярні мікрогеморагії, забої речовини головного мозку в області скроневої частки правої півкулі головного мозку, прояви набряку у речовині головного мозку; синці на передній поверхні грудної клітини праворуч від проекції грудини до передньо-пахвової лінії на рівні 3-6 ребер, по передньо-пахвовій лінії праворуч в проекції нижніх ребер, численні садна на спині, садно на передній стінці грудної клітки по правій середньо-ключичній лінії в проекції 10 ребра, 2 внутрішньо-шкіряні крововиливи на спині праворуч;прямий перелом грудини, прямі осколкові переломи 8-11 ребер ліворуч по задньо-пахвовій лінії;численні непрямі переломи по декільком анатомічним лініям; двобічний гемоторакс (рідка кров в обох плевральних порожнинах), забої лівої легені; гемоперитонеум (рідка кров в черевній порожнині), розриви печінки. Ознаки шоку: нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, плями Мінакова під ендокардом на сосочкових м`язах лівого шлуночка серця.

Також при дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на шиї численних синців і саден на кінцівках, рвано-забитих ран на обох гомілках.

Всі вище означені тілесні ушкодження утворилися незадовго до настання смерті.

Виявлені тілесні ушкодження у вигляді 2-х забитих ран в правій лобно-скроневій області, інфільтруючих крововиливів у товщі м`яких тканин голови правої скроневої області і правого скроневого м`язу, вдавлений осколковий перелом правої скроневої кістки, забої речовини головного мозку в області скроневої частки правої півкулі головного мозку; прямих осколкових переломів 8-11 ребер ліворуч по задньо-пахвовій лінії; забоїв лівої легені утворилися від ударної дії тупого твердого предмету (предметів) з відносно обмеженою травмуючою поверхею в межах контакту.

Решта вище означених тілесних ушкоджень, виявлених при дослідженні трупа, утворилися від ударної дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударах об такий (такі).

Всі вищеозначені тілесні ушкодження в даному випадку розглядаються у сукупності єдина травма голови та тулубу, і за ознакою небезпеки для життя відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень (на підставі п.2.1.3.а,б,в,л,о «Правил судово-медичного визначення степеня тяжкості тілесних ушкоджень » затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р.), перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Також при дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на шиї, численних синців і саден на кінцівках, рвано-забитих ран на обох гомілках, які утворились незадовго до настання смерті від ударної (можливо ударно-ковзаючої ) дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударах об такий (такі); мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень і, в даному випадку, не виключена можливість опосередкованого причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ».

-висновок експерта № 270-Е від 17.08.2016 року, відповідно до якого і ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця та саден в лобній області зліва, в області лівого та правого ліктьових суглобів, на тильній поверхні правої та лівої кисті, що відносяться до легких тілесних ушкоджень і утворилися від ударної дії тупого твердого предмету або при ударах об такий, давність утворення може відповідати подіям 09.08.2016 року (т. 1, а.с. 131).

-Протокол проведення слідчого експерименту від 22.08.2016 року (т. 1, а.с. 132), за участю свідка ОСОБА_17 , згідно якого свідок розповів та показав, що в ході сварки ОСОБА_6 кулаками рук наніс декілька ударів по обличчю ОСОБА_15 , а потім невизначену кількість ударів кулаками рук по тулубу, після чого ОСОБА_15 впав на землю, після чого ОСОБА_22 взяв з долу металеву монтировку та наніс нею приблизно два удари по голові ОСОБА_15 , два удари по тулубу, в область лівих ребер.

-Висновок експерта № 197-Е-Д (т. 1, а.с. 135), відповідно до якого експерт вважає за можливе утворення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 при механізмі, зазначеному свідком ОСОБА_20 під час слідчого експерименту.

-Висновки імунологічних експертиз № 1508 (т. 1, а.с. 139), № 1505 (т. 1, а.с. 143), 1504 (т. 1, а.с. 147), №1507 (т.1, а.с. 150), №1506 (т.1, а.с 154). № 321 (т.1, а.с. 157), які вказують на те, що на одязі підозрюваного, змивах, марлевих тампонах, в піднігтьовому вмісті рук ОСОБА_15 та ОСОБА_22 встановлена кров людини, яка може належати як ОСОБА_15 , так і Безуглому.

-Висновок експерта № 888 (т. 1, а.с. 170), згідно якого на металевому ломі наявність крові не встановлена.

Дані докази, крім показань свідка ОСОБА_17 , підтверджують факт заподіяння ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, від яких настала смерть та не спростовують показань обвинуваченого, які ним дані в судовому засіданні.

З метою з`ясування вищезазначених обставин обвинувачений та його захисник заявляли клопотання про виклик у судове засідання свідка ОСОБА_17 , який був допитаний відповідно до правил ст.. 225 КПК України, в зв`язку з необхідністю уточнення показань, які не були з`ясовані в результаті його допиту під час досудового розслідування.

Так, показання даного свідка викликають сумнів з огляду на те, що свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні стверджує про те, що ОСОБА_17 в день злочину був у стані сильного сп`яніння і через деякий час розповідав їй, що нічого не пам`ятає про той день. Обвинувачений стверджує, що ОСОБА_17 взагалі не було на подвір`ї будинку.

Крім того, подія злочину згідно обвинувачення мала місце 09.08.2016 року. З 10.08.2016 року по 01.09.2016 року складався Акт судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_11 (т. 1, а.с. 109-116), яким встановлено тілесні ушкодження ОСОБА_11 .

Слідчий експеримент із свідком ОСОБА_17 проводився слідчим 22.08.2016 року, тобто не відразу після вчинення злочину, а через деякий час, коли судово-медичним експертом вже практично були встановлені всі тілесні ушкодження ОСОБА_11 .

Крім того, внаслідок перегляду відеозапису слідчої дії - проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_17 , судом було встановлено, що свідок давав показання не самостійно, а за допомогою слідчого, який сам перекладав з місця на місце манекен і показував як було розташоване тіло потерпілого.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 КПК України підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Вжитими судом заходами виявилось неможливим допитати у судовому засіданні свідка ОСОБА_17 , який не проживав за місцем мешкання, і прокурор у судовому засіданні заявив про неможливість доставки даного свідка у судове засідання та про наявність його допиту під час досудового слідства, що є достатнім.

Однак, суд не може з цим погодитися і вбачає порушення права обвинуваченого на захист в зв`язку з неможливістю уточнення показань, які не були з`ясовані в результаті його допиту під час досудового розслідування.

Вищенаведене дає суду підстави, відповідно до приписів ст.. 94 КПК України, вважати неналежними доказами показання свідка ОСОБА_17 , який був допитаний відповідно до правил ст. 225 КПК України та протокол проведення слідчого експерименту від 22.08.2016 року з даним свідком (т. 1, а.с. 132-133).

Згідно ч. 4 ст. 17 КПК України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Всі вищезазначені сумніви свідчать про правдивість показань показань ОСОБА_6 . Крім того, його доводи підтвердив у судовому засіданні свідок ОСОБА_23 , який пояснив, що товаришує з обвинуваченим кілька років і ОСОБА_22 йому розповідав про обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 . А саме те, що він прийшов до матері і на нього з ножем кинувся ОСОБА_15 , після чого він наніс йому два удари кулаком в область обличчя.

Крім того, всі сумніви не виключають можливість припускати наявність в день злочину конфлікту між ОСОБА_17 та ОСОБА_11 , оскільки зі слів свідка ОСОБА_21 вони були у стані сильного алкогольного сп`яніння з самого ранку. Крім того, допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_24 пояснила, що всі тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_11 розглядаються як сукупна травма і час їх спричинення може бути від 30 хвилин до 12 годин від часу настання смерті.

Крім того, відсутні докази того, що саме вилученим на місці події металевим ломом, наносились удари ОСОБА_11 , оскільки експертом наявність крові на ломі не виявлена, відповідна експертиза щодо можливості заподіяння виявлених тілесних ушкоджень зазначеним предметом не проводилась слідчим і таке клопотання в судовому засіданні не заявлялось сторонами.

Таким чином, вищезазначені докази не доводять вини ОСОБА_6 у вчиненні даного злочину в розумінні ст.. 91 КПК України.

Всі досліджені судом докази по даному злочину жодним чином не підтверджують обставин вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, та його вину.

Органом досудового слідства не надано доказів що могли б спростувати версію обвинуваченого, судом не встановлено, як і не наведено достатню кількість доказів для доведення його винуватості в суді та вичерпані можливості їх отримати.

При ухвалені вироку суд враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену в п.43 Рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», згідно якого Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом».
Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 р. передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Так, у справі «Барбера, Мессегуе та Джабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1998 р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.
Відповідно до ст. 368 КПК України суд при ухваленні вироку повинен вирішити питання про те, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи містить це діяння склад кримінального правопорушення, чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.
Дослідивши докази надані сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не доведено вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а отже він підлягає виправданню на підставі п.2 ч. 1ст. 373 КПК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 186 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що він посягнув на чуже майно, скоївши тяжкий злочин.

Суд також враховує особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше судимий, не працює, на обліку у лікарів не перебуває, позитивно характеризується за місцем мешкання.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що мірою покарання, необхідною і достатньою для перевиховання обвинуваченого і попередження нових злочинів повинна бути міра покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки наявність судимості за вчинення корисливого злочину дає підстави вважати, що обвинувачений не став на шлях виправлення і тому являється небезпечним для суспільства.

Запобіжний захід обвинуваченому. у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін з огляду на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370-374, п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_6 визнати невинуватим за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Строк покарання відраховувати з 11.08.2017 року, зарахувавши в строк покарання перебування під вартою період з 9 серпня 2016 року по 31 травня 2017 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання чинності даним вироком залишити без змін.

Речові докази, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити потерпілому; металеву фомку, одяг, які зберігаються в камері схову речових доказів Марганецького ВП за квитанцією № 75 повернути власникам, 18 паперових конвертів зі змивами за квитанцією № 75 знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судья: ОСОБА_1