Провадження №1-«кп»/522/600/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002583 від 24.09.2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, не працюючого, з не повною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт із додатками відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України.

27 грудня 2017 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

На теперішній час судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не було завершено, до спливу дії ухвал про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Судом відповідно до вимог ст.331 КПК України на розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки строк перебування його під вартою закінчується.

Прокурор у судовому засіданні просив продовжити строк тримання обвинуваченому ОСОБА_3 під вартою на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник, заперечували проти продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 , та просили змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою суд враховує той факт, що ОСОБА_3 обвинувачується у скоєні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України, та відповідно до ст.12 КК України вказані злочини віднесені до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів відповідно, крім того ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, стан його здоров`я не перешкоджає йому перебувати у місці попереднього ув`язнення, застосований запобіжний захід не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду. Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.
Метою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому провадженні.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому суд також враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).

Враховуючи передбачені ст.177 КПК України вимоги процесуального законодавства, які визначають мету і підстави застосування запобіжних заходів, суд дотримуючись положення 331 КПК України, приходить до висновку про те, що строк дії обраного обвинуваченому під час досудового розслідування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає продовженню.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331, 371, 372, 392 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 21 квітня 2018 року, включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1