Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
13 вересня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000557 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка, Гощанського району Рівненської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 08 червня 2017 року відносно останнього,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком суду, ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за ч.1 ст.115 КК України на сім років позбавлення волі.

Судом вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом першої інстанції, 04 квітня 2017 року о 17год.10хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на полі навпроти домогосподарства АДРЕСА_1 , під час виконання сільськогосподарських робіт, в ході раптово виниклого конфлікту, на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_9 , діючи з метою протиправного заподіяння смерті останнього, з особистих мотивів, вчинив умисне вбивство умисно наніс один удар сільськогосподарськими вилами в ділянку грудної клітки потерпілого, від чого ОСОБА_9 помер на місці події.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок змінити та застосувати до ОСОБА_5 ст. 69 КК України. В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що оскаржуваний вирок ухвалений з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого в наслідок суворості та те, що судом не в повній мірі були враховані обставини, що пом`якшують покарання і безпідставно відмовлено в застосуванні ст. 69 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 щодо задоволення апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, позицію потерпілого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 , у вчиненні за вказаних у вироку обставин кримінального правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних доказів, які не досліджувалися за згодою учасників судового провадження, відповідно до положень ст. 349 КПК України, і не заперечуються ніким з учасників судового розгляду.

При цьому, суд першої інстанції, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками провадження змісту фактичних обставин справи за відсутністю сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, в тому числі і обвинуваченого, який повністю визнав себе винуватим у інкримінованому йому злочину, роз`яснив всім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини.
Згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Як роз`яснено у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання » (з подальшими змінами) згідно зі ст.69 КК призначення основного покарання, нижче від найнижчої межі, передбаченої законом за вчинений злочин, може мати місце лише за наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості цього злочину, з урахуванням особи винного.
При призначені покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не був судимим, наявність обставин, що пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність обставини, що обтяжує покарання, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції з урахуванням вимог ст.ст. 65-67 КК України, прийшов до обґрунтованого висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді мінімального покарання передбаченого санкцією ч.1 ст. 115 КК України, а саме 7 років позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження ним нових злочинів.
Доводи апеляційної скарги захисника щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, на думку колегії суддів, не заслуговують на увагу із наступних підстав.
Апеляційний суд вважає, що передбачених законом підстав для застосування ст. 69 КК України не вбачається, з урахуванням тяжкості умисного злочину, внаслідок якого померла людина, а також з урахуванням вищезазначених обставин, що характеризують особу обвинуваченого та пом`якшують йому покарання, так як ці обставини були враховані при призначенні покарання. А не врахування судом обставин зазначених в апеляційній скарзі, які пом`якшують покарання, на думку колегії суддів не є обставинами, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину при призначені покарання.
З огляду на наведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, оскільки наведені в ній обставини враховані судом першої інстанції при постановленні вироку, а тому її слід залишити без задоволення.
Разом з тим, колегія суддів звертає свою увагу на те, що в резолютивній частині оскаржуваного вироку зазначено, що ОСОБА_5 зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі по день набрання вироку законної сили.
Закон, за яким ОСОБА_5 було зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі втратив свою чинність 21 червня 2017 року. Вирок щодо ОСОБА_5 набрав законної 13 вересня 2017 року, в зв`язку з чим, такий строк останньому слід зарахувати з моменту взяття ОСОБА_5 під варту по 20 червня 2017 року.
За таких обставин колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції, викладені у вироку суду, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, судом першої інстанції правильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, покарання, призначене обвинуваченому ОСОБА_5 відповідає вимогам ст.65 КК України, за своїм видом та розміром є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, вирок суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим, підстави для його скасування чи зміни відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 08 червня 2017 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 04 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_1