Справа №484/1498/17 26.09.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря: ОСОБА_4
Обвинувачений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Первомайськ Миколаївської області, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.03.2015р. за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу;
- обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України
Учасники судового провадження:
потерпілий: ОСОБА_8 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Апелянт просить вирок суду змінити та пом`якшити ОСОБА_6 покарання.
______________________________
провадження :№ 11-кп/784/656/17 головуючий у 1 інстанції : ОСОБА_9
категорія :ст.115 ч.1 КК України доповідач апеляц.інстан. : ОСОБА_1 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років .
На підставі ч.5 ст. 72 КК України, в редакції чинній станом на 20.06.2017р., зарахувано обвинуваченому ОСОБА_6 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з 26.11.2016 року до набрання чинності Закону України від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», а саме до 20.06.2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на залучення експертів для проведення двох судових молекулярно генетичних експертиз на загальну суму 8332 (вісім тисяч триста тридцять дві)грн. 44коп.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Не оспорюючи висновків суду щодо кваліфікації дій та доведеності вини ОСОБА_6 , апелянт вважає, що вирок суду в частині призначення покарання є занадто суворим і підлягає зміні в сторону пом`якшення.
В обгрунтування своїх доводів зазначає, що суд не в достатній міри врахував характеристику ОСОБА_6 , та те, що він працював, заробляючи завдяки тимчасовим заробіткам.
Крім того, суд не звернув уваги на те, що потерпілий та прокурор просили позбавити обвинуваченого волі на строк 10 років.
Також зазначає, що суд безпідставно не зазначив, як пом`якшуючу обставину дієве каяття у вигляді співпраці з органами досудового розслідування.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
12.04.2015р. ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 разом із колишньою дружиною ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вживали спиртні напої. Близько 17:00 год. ОСОБА_11 , маючи намір лягти спати, без дозволу господарів зайшов до однієї з кімнат будинку. Обвинувачений пішов за ним та на ґрунті тривалих неприязних відносин розпочав з ОСОБА_11 сварку, в ході якої взяв сокиру, та з метою позбавлення життя, наніс ОСОБА_11 один удар обухом сокири по голові, а потім ще один удар лезом сокири по шиї з правого боку. Після нанесених ударів ОСОБА_11 ознак життя не подавав. Розуміючи, що вчинив умисне вбивство, ОСОБА_6 вирішив приховати результати своїх дій. З вказаною метою на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 на городі, обвинувачений захоронив тіло ОСОБА_11 .
Через декілька днів, ОСОБА_6 з метою укриття слідів злочину та приховання трупа, витягнув тіло ОСОБА_11 з попереднього місця приховування, за допомогою сокири відокремив від тіла верхні та нижні кінцівки, які склав до поліетиленового мішка. Тулуб та голову він загорнув у старий килим. Після цього обвинувачений переніс рештки тіла ОСОБА_11 до напіврозваленої будівлі, яка знаходилась далі по вул. С. Перовської в м. Первомайську біля мостів через р. Південний Буг та р. Синюха та заховав серед іншого сміття, вживши тим самим всіх заходів, які унеможливлювали б виявити труп.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора і потерпілого щодо залишення апеляційної скарги без задоволення, а вироку без змін, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в їх межах, апеляційний суд дійшов наступного.
Фактичні обставини злочину, які викладені у вироку, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.1 ст. 115 КК України судом встановлені правильно на підставі досліджених в судовому засіданні доказів і апелянтом не оспорюються.
Враховуючи визначені ст. 404 ч.1 КПК України межі перегляду судом апеляційної інстанції, вирок в цій частині не переглядається.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як вбачається з вироку ці вимоги закону при призначені покарання ОСОБА_6 дотримані.
Мотивуючи призначення покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, яким вчинено особливо тяжкий злочин, з достатньою повнотою врахував особу обвинуваченого, в характеристиці на якого зазначено, що скарг від сусідів на нього не надходило, те що міцних соціальних зв`язків він не мав, також не мав постійної роботи, існував за рахунок тимчасових заробітків. Крім того, суд врахував, що він вчинив злочин маючи непогашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, на обліку у лікарів психіатра та нарколога він не знаходиться, обставини, що пом`якшують покарання визнання вини та щире каяття, обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Тому, є безпідставними посилання апелянта, що суд призначив ОСОБА_6 , занадто суворе покарання, повністю не врахувавши характеристику обвинуваченого та не взявши до уваги таку пом`якшуючу обставину, як дієве каяття у вигляді співпраці з органами досудового розслідування.
. Апеляційний суд вважає, що покарання обвинуваченому призначено у відповідності з вимогами ст. ст. 65-67 КК України, у межах санкції ст. 115 ч.1 КК України, та є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Є неспроможними посилання апелянта, що судом першої інстанції не взято до уваги, що потерпілий та прокурор просили позбавити обвинуваченого волі на строк 10 років, з огляду на те, що думка прокурора та потерпілих не є обов`язковою для суду при визначенні строку покарання.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про необхідність обрання ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі та на визначений у вироку строк з огляду на обставини, за яких вчинено злочин, є вірним і достатньо умотивованим.
Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для зміни вироку та його пом`якшення, про що просить апелянт, а тому його апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.06.2017 року відносно ОСОБА_6 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:
Судді: