Справа № 156/1003/16-к Провадження №11-кп/773/30/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2018 року місто Луцьк
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
представника потерпілого - ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , прокурора у кримінальному провадженні Іваничівського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , представника потерпіого ОСОБА_9 - ОСОБА_10 на вирок Іваничівського районного суду Волинської області від 22 червня 2017 року,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта базова вища, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працюючого гірничим майстром шахти «Бужанська», не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді виправних робіт за місцем роботи строком на 1 ( один) рік 6 ( шість) місяців із відрахуванням щомісячно із суми заробітку в доход держави 10 (десяти) відсотків .
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 майнову шкоду в розмірі 3700,00 грн., моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. та витрати за надання правової допомоги в розмірі 3000,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Іваничівської районної державної адміністрації 2488 грн. 56 коп.; на користь ВОКЛ 2804 грн.24 коп.
ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 13 серпня 2016 року приблизно о 19 год. 45 хв., перебуваючи біля магазину «Анастасія», що розташований у с.Гряди по вул.Миру, 27А Іваничівського району Волинської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив бійку із ОСОБА_9 , під час якої наніс останньому близько 10 ударів коліном в область грудей, живота та паху, чим спричинив йому тілесні ушкодження, які згідно висновку судової комісійної експертизи від 28.10.2016 № 65 відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад 3 тижні ( більш як на 21 день).

У поданій на вирок апеляції обвинувачений та його захисник просять вирок суду скасувати та постановити новий, яким ОСОБА_7 виправдати; в задоволенні цивільних позовів прокурора і потерпілого відмовити; скасувати ухвалу суду про відмову в проведенні додаткової судово-медичної комісійної експертизи.

Вказують, що обвинувачений не завдавав тілесних ушкоджень потерпілому, а лише наніс удар долонею в лице, про що ствердили свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Однак дані свідчення суд не взяв до уваги при розгляді справи.

Судом відмовлено у допиті свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , показання яких на думку захисту сприяли встановленню об`єктивних обставин у даній справі.

Вказують про необґрунтованість та неправомірність висновків первинної та комісійної експертиз.

Просять скасувати заявлений цивільний позов прокурора в інтересах Волинської обласної клінічної лікарні та Іваничівської райдержадміністрації з підстав ненадання документів останнім, які б підтверджували його повноваження при представленні інтересів цих організацій.

Окрім того, судом не досліджено калькуляцію витрат на лікування потерпілого.

Не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, прокурор оскаржує вирок у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просить скасувати вирок та постановити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді двох років виправних робіт із відрахуванням щомісячно із суми заробітку в дохід держави 20 відсотків.

Вказує, що судом не зазначено у резолютивній частині вироку рішення щодо цивільного позову. Тому просить внести зміни у резолютивну частину рішення та зазначити про повне задоволення цивільного позову прокурора в інтересах Іваничівської РДА та часткового задоволення цивільного позову потерпілого.

Представник потерпілого також посилається на мякість призначеного обвинуваченому покарання, оскільки останній вину не визнав, шкоду не відкодував. Просить призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі строком на два роки та стягнути моральну шкоду в сумі тридцять тисяч гривень.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які підтримали свою апеляцію у повному обсязі, заперечивши апеляції сторони обвинувачення, прокурора, який свою апеляцію підтримав повністю, апеляцію преставника потерпілого частково, а в задоволенні апеляції сторони захисту просить відмовити, потерпілого та представника потерпілого, на підтримання своєї апеляції, заперечивши проти задоволення апеляцій сторони захисту та прокурора, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційні скарги слід задовольнити частково з таких підстав.
В силу ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 та кваліфікація її дій за ч. 1 ст. 122 КК України ґрунтуються на зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та перевірених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну юридичну оцінку.

Так, потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що 13 серпня 2016 року приблизно о 19 год. 45 хв. біля магазину «Анастасія», що в с.Гряди Іваничівського району, ОСОБА_7 на ґрунті неприязних стосунків та з`ясування ситуації у його власній сім`ї, вчинив бійку, нанісши йому близько 10 ударів коліном в область грудей, живота та паху.

Такі показання потерпілого підтверджуються висновком експерта № 282 від 25.08.2016 року, згідно якого у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження: забиття м`яких тканин грудної клітки зліва у вигляді припухлості, перелом 5 ребра зліва по умовній середній аксилярній лінії, підшкірна гематома правої пахової ділянки, забиття статевого органу. Враховуючи локалізацію, характер, розміри тілесних ушкоджень, вони утворилися від ударної травмувальної дії тупих предметів з обмеженою травмувальною поверхнею. За ступенем тяжкості забиття м`яких тканин грудної клітки зліва у вигляді припухлості, перелом 5 ребра зліва по умовній середній аксилярній лінії; відноситься до категорії середньої ступені тяжкості по признаку тривалості розладу здоров`я; інші - до категорії легких тілесних ушкоджень ( а.с. 98,99)

Висновком судово-комісійної експертизи № 65 від 28.10.2016 року, встановлено, що ушкодження, спричиненні ОСОБА_9 виникли у результаті численних контактів тіла потерпілого з тупим твердим предметом (предметами) із обмеженою ударною поверхнею, які не відобразили на тілі потерпілого будь-яких специфічних властивостей для їх ідентифікації. Згідно вказаної експертизи відповідно «Правил судово -медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року , п.2.2.1 «в» вищеперераховані ушкодження , які мали місце у останнього є тілесними ушкодженнями середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад 3 тижні ( більш як на 21 день ( а.с. 100-103).

При проведенні слідчого експерименту потерпілий розповів та показав механізм спричинення тілесних ушкоджень та інші обставини вчинення злочину ОСОБА_7 ( а.с.104-110).

Окрім цього, свідок ОСОБА_17 - дружина потерпілого підтвердила, що 13 серпня 2016 року у вечірній час вона перебувала на роботі, коли їй зателефонував чоловік та повідомив про побиття ОСОБА_7 .

Показання потерпілого правильно покладено в основу обвинувального вироку, узгоджуються з доказами у справі та повно відтворюють картину перебігу подій.

Показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , які були очевидцями конфлікту, місцевий суд обґрунтовано не взяв до уваги та розцінив як спробу ОСОБА_7 уникнути відповідальності оскільки вони є товаришами, розпивали разом в день конфлікту спиртні напої, перебували у дружніх стосунках з обвинуваченим.

Висновки експерта є обґрунтованими та повними, суперечностей не містять та узгоджуються з іншими доказами.

Хоча висновки експертів не містять відомостей про строк заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, однак це не спростовує винуватість ОСОБА_7 . Матеріалами кримінального провадження підверджується зверенення потерпілого на слідуючий день до лікувального закладу з приводу отриманих ушкоджень напередодні. Дані обставини зафіксовані в медичній документації хворого та відображені у висновках експертів.

Висновки експертів узгоджуються із слідчим експериментом. Доводи сторони захисту про механізм утворення ушкоджень у потерпілого при падінні з велосипеду на думку апеляційного суду припущення і не підтверджується доказами у справі.

Підстав для призначення додаткової комісійної судово-медичної експертизи у місцевого суду не було. З таким рішенням погоджується і апеляційний суд.

Статті 332, 369 КПК України регламентують, яке саме судове рішення постановлюється при вирішення питання про призначення експертизи. Так, доручення проведення експертизи експертній установі постановлюється у формі ухвали в нарадчій кімнаті.

Оскільки місцевим судом прийнято рішення про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту щодо повторної експертизи, тому постановлення судом протокольної ухвали без виходу до нарадчої кімнати не суперечить вимогам кримінально-процесуального закону та не є істотним порушенням, що тягне за собою скасування судового рішення.

Суд підставно відмовив у задоволенні допиту свідка ОСОБА_18 , оскільки вона не була очевидцем події і будь-якими відомостями про заподіяння ушкоджень чи на спростування причетності обвинуваченого до вчиненого не володіє.

Показання свідка ОСОБА_17 викладено повно, їм дана належна правова оцінка. Даний свідок вказала про наявність в її чоловіка ушкоджень в ділянці грудної клітки та паху. Це підтверджується звукозаписом від 03 квітня 2017 року.

Також місцевим судом досліджувався протокол проведення слідчого експерименту із фототаблицями до нього, проведений із потерпілим, що вбачається із звукозапису судового засідання від 22.06.2017 року.

Судом задоволено клопотання про виклик в судове засідання свідка ОСОБА_19 , однак сторона захисту, на яку покладався обов`язок забезпечити його явку в судове засідання, цього не зробила.

Докази на підтвердження цивільного позову судом не досліджувались. Клопотань про їх досліджження в суді апеляційної інстанції від учасників судового розгляду не поступало. З таких обставин апеляційний суд позбавлений можливості перевірити законність судового рішення в цій частині, а тому вирок місцевого суду в частині цивільного позову підлягає скасуванню з направленням на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

При новому розгляді цивільного позову місцевому суду слід з`ясувати доводи апелянта, які вказані в апеляції і стосуються цивільного позову.

Обвинувачений звернувся до суду із клопотанням про застосуванням до нього Закону України "Про амністію в 2016 році", оскільки на утриманні має двоє неповнолітніх дітей.

Сторона захисту та прокурор клопотання підтримали, потерпілий, представник заперечили.

Апеляційний суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення.

ОСОБА_7 вчинив злочин, який відноситься до категорія середньої тяжкості, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, дав згоду на застосування до нього амністії. Ці обставини учасниками судового процесу не оспорюються.

Тому ОСОБА_7 слід звільнити від відбування покарання призначеного за даним вироком на підставі п."в" ст.1 Закону України "Про амністю у 2016 році" від 07 лтпня 2016 року.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 407, 408 КПК України, апеляційний суд,
У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , прокурора у кримінальному провадженні Іваничівського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , представника потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_20 задовольнити частково.

Вирок Іваничівського районного суду Волинської області від 22 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.122 КК України в частині цивільного позову скасувати та направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Клопотання ОСОБА_7 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 від покарання у виді виправних робіт, призначеного вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 22 червня 2017 року на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 07.07.2016 року.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді