Справа № 136/176/18
провадження 1-кс/136/34/18
УХВАЛА
05 лютого 2018 року м. Липовець
Суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець клопотання за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 01.02.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Заступник начальника СВ Липовецького ВП ГУ Національної поліції у Вінницькій області старший капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, яке було погоджено з прокурором Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна, а саме: коврової доріжки коричневого кольору, яка була вилучена із житлового будинку, в якому проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АДРЕСА_1 , яка являється тимчасово вилученим майном під час огляду та зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області, за адресою: Вінницька область Липовецький район м. Липовець вул. Героїв Майдану, 75.
Клопотання мотивоване тим, що 01.02.2018 р. від гр. ОСОБА_7 надійшла письмова заява про те, що 01.02.2018 року біля 14:00 год. її рідній брат ОСОБА_6 , з яким вона перебуває в неприязних відносинах, з приводу розподілу батьківського майна, прийшов до її будинку розташованого в АДРЕСА_2 , та після чергової словесної суперечки, всупереч волі потерпілої, відкрито заволодів її ковровою доріжкою, вартість якої складає біля 1500 грн.
Попередня правова кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення була проведена за ч. 1 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
01.02.2018 року за добровільною згодою ОСОБА_6 , було проведено огляд його домогосподарства, розташованого за вказаною вище адресою, де під час огляду в приміщенні веранди будинку, було виявлено та вилучено коврову доріжку коричневого кольору, яка є предметом даного злочину і яка належить потерпілій ОСОБА_7 та яка являється речовим доказом по справі.
Ураховуючи наведене, в подальшому виникне необхідність проведення судових експертиз, а у разі поверненя майна законному володільцеві, останній зможе їх знищити або приховати. Крім того дані речі являються речовими доказами по кримінальному провадженню, отож з метою збереження речей, які являються предметом вчинення злочину та одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, суб`єкт звернення просить суд накласти арешт на коврову доріжку коричневого кольору, яка належить потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_2 .
Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження в рамках якого подане клопотання дійшов висновку про таке.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт може бути накладено на рухоме і нерухоме майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду від 02.02.2018 було відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , яке було погоджене із прокурором Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 01.02.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України, про проведення обшуку в житловому будинку по АДРЕСА_1 , в якому фактично проживає ОСОБА_6 , без оформлення документів на право власності, що належить його померлим батькам, де за місцем проживання останнього було виявлено та вилучено коврову доріжку коричневого кольору.
Відповідно до ст.233 ч.3 КПК України, якщо слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги те, що слідчий просить накласти арешт саме на коврову доріжку коричневого кольору, яка була вилучена із житлового будинку, в якому проживає ОСОБА_6 , однак, з урахуванням встановлених обставин, такий доказ є недопустимим, відтак слідчий суддя вважає, що правових підстав для накладення арешту на таке майно не має, отож в задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.ст. 98, 131, 170, 171, 233, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Липовецького ВП ГУ Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 , яке було погоджене із прокурором Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 01.02.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України, про арешт майна, а саме коврової доріжки коричневого кольору, яка була вилучена із житлового будинку, в якому проживає ОСОБА_6 .
Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та особам, які не були присутні в судовому засіданні.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання

Слідчий суддя ОСОБА_1