АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/1419/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 613/1377/16-к
Категорія: ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0000715 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 на вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 3 квітня 2017 року ухвалений стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Шарівка Богодухівського району Харківської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, безробітного, не одруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15- ч.1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань УДПтС в Харківській області, до набрання вироком законної сили залишено без змін.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_9 термін попереднього ув`язнення з 24 серпня 2016 року по 3 квітня 2017 року із співвідношення один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
Згідно вироку, ОСОБА_7 24 серпня 2016 року близько 13 год. 30 хв., знаходячись на березі водоймища , що розташоване поблизу вул. Комсомольської с. Першотравневе Богодухівського району Харківської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в ході сварки, що виникла на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, маючи умисел на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у виді смерті потерпілого і бажаючи їх настання, тримаючи в руках гладкоствольну мисливську рушницю марки «ТОЗ-БМ» калібру 16 мм., № НОМЕР_1 , 1955 р.в. усвідомлюючи, що остання заряджена, націливши ствол рушниці на ОСОБА_10 , 1967 р.н., привів її у бойову готовність та натиснув пальцем на спусковий гачок, але постріл не відбувся, оскільки в правому патроннику перебувала порожня гільза від мисливського набою. Після чого ОСОБА_10 силою вихопив вказану рушницю з рук ОСОБА_7 , таким чином останній, маючи злочинний умисел на умисне вбивство, виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок районного суду скасувати та перекваліфікувати його дії на ч.4 ст. 296 КК України. В обґрунтування свого апеляційного прохання апелянт посилається на те, що суд не правильно зазначив показання свідків у вироку, які вони надавали під час судового розгляду в суді першої інстанції. Зазначив, що начебто свідок ОСОБА_11 надавала показання про те, як чула звук спускового гачка, а свідок ОСОБА_12 не чув. Крім того, на думку обвинуваченого, не встановлено мотив вчинення злочину, а отже рішення суду є незаконним.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок районного суду змінити та перекваліфікувати його дії на ч.4 ст. 296 КК України, призначити покарання в межах санкції статті та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України. В обґрунтування свого апеляційного прохання апелянт посилається на те, що в діях ОСОБА_7 вбачається хуліганство, а висновки суду про винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України не відповідають та не узгоджуються з вимогами норм ст. 370 щодо законності, щодо обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що свідчить, на думку захисника, про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону. Крім того, захисник вказує, що суд при призначенні покарання не звернув увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, активно сприяв розслідуванню злочину, проживає разом із співмешканкою та трьома малолітніми дітьми.
Прокурор у відповідності до норм ст. 403 КПК України до закінчення апеляційного розгляду відмовився від апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги та просили перекваліфікувати дії ОСОБА_7 на ч.4 ст. 296 КК, а також пояснення прокурора, який посилався на законність та обґрунтованість вироку, заперечуючи стосовно задоволення апеляцій сторони захисту, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційні скарги обвинуваченого і його захисника не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Колегія суддів не може погодитись з апеляційними доводами обвинуваченого і захисника щодо можливості перекваліфікації дій обвинуваченого з ч.2 ст. 15 - ч.1 ст. 115 КК України на ч.4 ст. 296 КК України, оскільки відсутні об`єктивні підстави для цього. Зокрема під час апеляційного розгляду ОСОБА_7 особисто пояснював про правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин обвинувачення, а саме щодо наявності конфлікту та сварки між ним та потерпілим ОСОБА_13 , а також те, що він в стані алкогольного сп`яніння під час цього конфлікту, в присутності свідків, які були допитані судом безпосередньо, взяв рушницю та направив в бік потерпілого, знаходячись в безпосередній близькості від нього, використав її як знаряддя для вирішення суперечки, але не погоджувався лише з тим, що він навмисно натиснув на спусковий гачок рушниці, вказуючи при цьому, що зробив це випадково.
Натомість така версія сторони захисту повністю спростовується об`єктивними відомостями, які були досліджені та встановлені судом безпосередньо в судовому засіданні для перевірки версій сторони обвинувачення та захисту.
Зокрема з показань:
- потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив суду, що 24 серпня вони разом із ОСОБА_14 приїхали до водоймища, де відпочивав ОСОБА_7 з ОСОБА_15 , та з останнім виник конфлікт, в ході якого обвинувачений кудись пішов та повернувся з рушницею, яку спочатку навів на ОСОБА_16 а потім на нього і сказав «ну зараз тебе буду вбивати». ОСОБА_10 уточнив, що після цього ОСОБА_7 , який знаходився від нього на відстані до п`яти метрів, прижав приклад рушниці до правого плеча, прицілився та він явно почув «щелчок» спускового гачка. Оскільки пострілу не сталося, то ОСОБА_7 зі словами «що не заряджена» «заломив» рушницю, після чого ОСОБА_10 підбіг до нього та вихопив з рук рушницю. ОСОБА_10 уточнив, що в патроннику знаходився один цілий набій придатний до пострілу та одна гільза.
- свідка ОСОБА_16 , який пояснив суду, що він орендує ставок,який знаходиться в с.Першотравневому. 24 серпня 2016 року вони разом із ОСОБА_17 приїхали до водоймища, до вагончика, де відпочивала компанія та з одним із якої виник конфлікт. ОСОБА_16 уточнив, що в його присутності ОСОБА_7 навів рушницю в бік ОСОБА_10 та він почув «щелчок», який відбувається саме від натискання спускового гачка рушниці.
- свідка ОСОБА_18 , яка пояснила суду,що вона бачила, як ОСОБА_7 , який був в стані сп`яніння підійшов з рушницею навів її в область грудної клітини. ОСОБА_18 також пояснила, що бачила, як ОСОБА_10 вихопив із рук ОСОБА_7 рушницю, повалив обвинуваченого на землю.
- свідка ОСОБА_15 , який в своїх показаннях підтвердив факт вживання 24 серпня 2016 року ОСОБА_7 спиртних напоїв біля водоймища та сварки між останнім та Ширинею. Зазначив, що оскільки він перебував в стані сп`яніння, то інших подій біля водоймища він не пам`ятає.
- свідка ОСОБА_11 , яка пояснила суду, що 24 серпня 2016 року вона приїздила із чоловіком до водоймища, де відпочивала компанія, чула гучні розмови, нецензурну лайку та як хтось сказав «я тебе зараз застрелю» після чого вона почула характерний «щелчок».
Зазначені показання, зважаючи на рівень їх аргументованості, колегія суддів вважає переконливими та послідовними, вони узгоджуються зі всією сукупністю фактичних обставин справи. Свідки та потерпілий у своїх показаннях чітко та послідовно пояснили, що обвинувачений висловлював свій намір вбити потерпілого, після чого навів рушницю в сторону потерпілого та умисно натиснувна спусковий гачок, а коли постріл не відбувся обвинувачений здивувався та сказав а що вона не заряджена?.

Вирішуючи питання про направленість умислу ОСОБА_7 колегія суддів вбачає наявність прямого умислу у обвинуваченого, оскільки беручи до рук рушницю, із якої напередодні в його присутності іншою особою було здійснено один постріл, що підтвердив сам обвинувачений в судовому засіданні в суді першої інстанції та, яка знаходилась у зібраному стані, наводячи дуло рушниці з невеликої відстані у життєво-важливу частину тіла людини - в область грудної клітини, та натискаючи на спусковий гачок, ОСОБА_7 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, а смерть ОСОБА_10 не настала з причин, які не залежали від його волі, оскільки в цьому патроннику виявилася гільза. Після чого натиснути на інший спусковий гачок, в патроннику де знаходився набій, обвинуваченому не вдалося, оскільки рушницю у нього відібрав сам потерпілий, завдяки чому вдалося уникнути настанню інших тяжких наслідків щодо останнього.

Апелянтами не надано будь-яких об`єктивно встановлених даних щодо спростування зазначених відомостей.
Апеляційні доводи, що містяться у апеляційній скарзі обвинуваченого про невідповідність показань потерпілого та свідків, які вони надавали під час судового розгляду в суді першої інстанції, тим що зазначені у вироку - не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки згідно відомостей, що зафіксовані на звукозаписі судових засідань (арк. 159) вбачається повна відповідність зазначених у вироку показань. Суд першої інстанції виклав їх у скороченій редакції, проте повністю зберіг їх суть та зміст.
Отже версія та доводи обвинуваченого та його захисника про незгоду з кваліфікацією дій обвинуваченого, суперечливість та відсутність достовірних доказів на підтвердження вини ОСОБА_7 у інкримінованому йому злочині мають суто суб`єктивний та безпідставний характер, пов`язаний з обраним способом захисту, що обумовлює необхідність відмови у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого та його захисника.
Достовірність та об`єктивність загальної сукупності наведених у вироку суду першої інстанції доказів не викликають сумнівів, оскільки вони отримані без порушень кримінального процесуального закону, узгоджуються один з одним, належність та допустимість яких, обґрунтовано визнана судом.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вмотивованого та обґрунтованого висновку що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України а саме закінчений замах на вчинення вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

Апеляційні доводи захисника про зайву суворість призначеного покарання є безпідставними, оскільки судом призначене ОСОБА_7 за ч.2 ст. 15 - ч.1 ст. 115 КК України - у виді позбавлення волі строком на сім років, відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого. Колегія суддів дійшла висновку про те, що при призначені покарання, суд у повній мірі врахував вимоги кримінального закону, що містяться у нормах ст.ст. 50, 65, 67 КК України, а саме додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також врахував ступінь тяжкості злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності та в силу ст.89 КК України судимостей не має , обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. При цьому належить врахувати, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, тобто судове рішення повинно виконувати функцію особистої та загальної превенції. Такий вид і міра покарання, на думку колегії суддів, будуть достатніми для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно даних кримінального провадження та доводів поданої апеляційної скарги обвинуваченого, об`єктивно відсутні інші обставини, які пом`якшують або істотно зменшують ступінь тяжкості вчиненого злочину, ніж ті, що встановлені судом, а твердження щодо їх наявності повністю спростовуються висновками суду, зазначеними у оскаржуваному вироку.

Поряд з цим, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування ухваленого обвинувального вироку, не вбачається.

Враховуючи вищезазначене, колегією суддів не встановлено правових підстав для скасування або зміни вироку, з урахуванням доводів, зазначених у апеляційних скаргах обвинуваченого та його захисника.

Разом з цим, на підставі ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_7 , належить зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, тобто тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань № 27з 3 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року включно, із співвідношення один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 3 квітня 2017 року ухвалений стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахувати у строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 3 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року включно, із співвідношення одному дню тримання під вартою відповідають два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 - в той самий строк з дня отримання ним копії судового рішення.
Судді

________________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_19 ОСОБА_4