Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/6173/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2017 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу - ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на його незаконне тримання під вартою,-
ВСТАНОВИВ:
До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на його незаконне тримання під вартою в Миколаївському слідчому ізоляторі.
В обґрунтування скарги вказав, що 19.04.2017 року Казанківським районним судом Миколаївської області відносно нього був ухвалений обвинувальний вирок, в резолютивній частині якого зазначено, що: "до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 залишити тримання під вартою". В подальшому даний вирок суду ним було оскаржено в апеляційному порядку, у зв`язку з чим, в силу положень закону, закріплених в ч. 1 ст. 400 та ст. 532 КПК України, вирок суду законної сили не набрав і не може підлягати виконанню як в цілому, так і в будь-якій його частині. На теперішній час апеляційним судом Миколаївської області здійснюється судове провадження по вказаному кримінальному провадженню. За такого, з 19.04.2017 року і до теперішнього часу він незаконно утримується під вартою в Миколаївському слідчому ізоляторі за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили. З урахуванням того, що на даний час немає жодного судового рішення про продовження вказаного запобіжного заходу, ОСОБА_3 просить звільнити його з-під варти.
В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав та просив задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що ОСОБА_3 на даний час утримується в Миколаївському слідчому ізоляторі законно, на підставі вироку Казанківського районного суду Миколаївської області від 19.04.2017 року, який на даний час не набрав законної сили у зв`язку з поданням ОСОБА_3 та його захисником апеляційної скарги, яка ще не розглянута.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали скарги, приходжу до наступного.
Згідно ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Між тим, з матеріалів скарги вбачається, що 19.04.2017 року Казанківським районним судом Миколаївської області відносно ОСОБА_3 було ухвалено вирок, яким його визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та засуджено до покарання у виді позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишено - тримання під вартою. Вирок законної сили не набрав.
Відповідно до ухвали судді Апеляційного суду Миколаївської області ОСОБА_5 від 20.06.2017 року відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 19.04.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .
Відповідно до ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно вироку Казанківського районного суду Миколаївської області від 19.04.2017 року, який не набрав законної сили, на теперішній час стосовно обвинуваченого по кримінальному провадженню ОСОБА_3 діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що відповідає вимогам ст. 374 КПК України.
Дані про зміну або скасування запобіжного заходу під час розгляду скарги учасниками процесу не надані.
Таким чином, на теперішній час підстав для звільнення ОСОБА_3 з-під варти не вбачається, а за такого, подана скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ч. 2 ст. 206, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 22 листопада 2017 року о 12 год. 00 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_8