Справа № 638/1936/18
Провадження №1-кп/638/710/18
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
28.02.2018 року Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0006124 від 23.12.2017р. за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Полтави, громадянину України, українцю, одруженому, з повною середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до взяття під варту не працюючому та відбувавшому покарання в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)» за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 03.12.2015р., раніше засудженому:

1) 11.02.1993р. Ленінським районним судом м.Полтави за ч.1 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року позбавлення волі;

2) 29.07.1993р. Ленінським районним судом м.Полтави за ч.3 ст.17, ч.3 ст.81, 42, 43 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 18.12.1994р. на підставі ст.1 Указу Президента України «Про амністію» від 18.08.1994р.;

3) 04.09.1995р. Ленінським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, 42 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 15.09.1999р. по відбуттю строку покарання;

4) 18.12.2000р. Ленінським районним судом м.Полтави за ч.3 ст.81, ч.2 ст.140, ст.17 ч.2 ст.140, 42 КК України (в редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 04.04.2005р. по відбуттю строку покарання;

5) 19.01.2006р. Прилуцьким міським судом Чернігівської області за ч.3 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 11.11.2010р. по відбуттю строку покарання;

6) 15.02.2011р. Полтавським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.15 ч.3 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 02.12.2013р. по відбуттю строку покарання;

7) 03.12.2015р. Котелевським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 05.07.2016р. зараховано у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення за цим вироком з 11.08.2015р. до 18.02.2016р. включно, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в місцях позбавлення волі знаходиться з 11.08.2015р. згідно вироку Котелевського районного суду Полтавської області від 03.12.2015р.

З 12.10.2017р. згідно наряду Міністерства юстиції від 27.07.2017р. ОСОБА_5 було переведено до Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» (далі за текстом Олексіївська ВК №25), яка знаходиться по вул. Цезаря Кюі, 44 у м.Харкові, на цей час кінець строку відбуття ним покарання є 03 серпня 2020 року.

По прибуттю до Олексіївської ВК № 25 засудженому ОСОБА_5 начальником відділення соціально-психологічної служби (далі за текстом - СПС) капітаном внутрішньої служби ОСОБА_7 були роз`яснені права та обов`язки засуджених та вимоги режиму відбуття покарання.

З моменту прибуття до зазначеної вище колонії засуджений ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою порушення режиму відбуття покарання, став на шлях злісної непокори законним вимогам адміністрації установи та станом на 23.12.2017р. мав 26 (двадцять шість) дисциплінарних стягнень за різні порушення режиму відбуття покарання (7 разів поміщався у дисциплінарний ізолятор, 1 раз поміщався в карцер та 2 рази поміщався до приміщень камерного типу, має 5 суворих доган).

Так, о 10 год. 10 хв. 22.12.2017р. у приміщеннях ДІЗО-ПКТ, в камері ДІЗО №14, начальник відділення СПС майор внутрішньої служби ОСОБА_8 , в присутності чергового помічника начальника установи (далі за текстом - ЧПНУ) старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_9 , молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки (далі за текстом - ВНБ) прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_10 , засуджених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , пред`явив засудженому ОСОБА_5 законну вимогу, а саме приступити до чергування з прибирання камери ДІЗО №14.

З графіком чергувань та обов`язками чергового по камері засуджений ОСОБА_5 був письмово ознайомлений, скарг на стан здоров`я не висловлював, всім необхідним інвентарем для проведення прибирання в камері був забезпечений в повному обсязі.

В свою чергу, засуджений ОСОБА_5 демонстративно, в категоричній формі, відкрито, вживаючи жаргонні слова, відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС майора внутрішньої служби ОСОБА_8 виконати обов`язки чергового по камері, а саме здійснити вологе прибирання камери ДІЗО №14. Причину своєї відмови ОСОБА_5 пояснив тим, що прибирання повинні робити за нього інші засуджені, оскільки виконання ним особисто цих робіт принижує його людську гідність. Начальник відділення СПС майор внутрішньої служби ОСОБА_8 роз`яснив засудженому ОСОБА_5 , що в разі якщо останній продовжить відмовлятись від виконання його, як представника адміністрації виправної установи, законних вимог, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст.391 КК України.

При цьому, засуджений ОСОБА_5 заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи його не хвилюють, взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність та він і в майбутньому немає наміру їх виконувати. Начальник відділення СПС майор внутрішньої служби ОСОБА_8 , запропонував засудженому ОСОБА_5 щоб останній поміркував і вищевказані представники установи вийшли з розташування камери ДІЗО №14.

О 10 год. 20 хв. 22.12.2017 у приміщеннях ДІЗО-ПКТ в камері ДІЗО №14 начальник відділення СПС майор внутрішньої служби ОСОБА_8 в присутності ЧПНУ старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_9 , молодшого інспектора ВНБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_10 , засуджених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , пред`явив засудженому ОСОБА_5 законну вимогу, а саме приступити до чергування з прибирання камери ДІЗО №14.

З графіком чергування та обов`язками чергового по камері засуджений ОСОБА_5 був письмово ознайомлений, скарг на стан здоров`я не висловлював, всім необхідним інвентарем для проведення прибирання в камері був забезпечений в повному обсязі.

В свою чергу, засуджений ОСОБА_5 демонстративно, в категоричній формі, відкрито, вживаючи жаргонні слова, відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС майора внутрішньої служби ОСОБА_8 виконати обов`язки чергового по камері, а саме здійснити вологе прибирання камери ДІЗО №14. Причину своєї відмови ОСОБА_5 пояснив тим, що вважає прибирання повинні робити за нього інші засуджені, оскільки виконання ним особисто цих робіт принижує його людську гідність. Начальник відділення СПС майор внутрішньої служби ОСОБА_8 роз`яснив засудженому ОСОБА_5 , що в разі якщо останній продовжить відмовлятись від виконання його, як представника адміністрації виправної установи, законних вимог, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст.391 КК України.

При цьому, засуджений ОСОБА_5 заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи його не хвилюють, взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність та він і в майбутньому немає наміру їх виконувати. Начальник відділення СПС майор внутрішньої служби ОСОБА_8 , ще раз запропонував засудженому ОСОБА_5 щоб останній поміркував і вищевказані представники установи вийшли з розташування камери ДІЗО №14.

У вищевказані періоди часу засуджений ОСОБА_5 оглядався працівниками медичної частини цієї колонії. Під час медичних оглядів засуджений ОСОБА_5 скарг на поганий стан здоров`я не висловлював, співробітники медичної частини колонії засвідчили, що останній за станом здоров`я може виконувати роботу з прибирання приміщень і території установи виконання покарань.

Засудженому ОСОБА_5 в період відбування покарання в державній установі «Олексіївська ВК №25» неодноразово раніше доводилися вимоги режиму відбування покарання, правила поведінки засуджених, правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, норми дисциплінарної та кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій, у тому числі і ст. 391 КК України.

О 12 год. 30 хв. 22.12.2017р. у приміщеннях ДІЗО-ПКТ в камері ДІЗО №14, начальник відділення СПС майор внутрішньої служби ОСОБА_8 , в присутності ЧПНУ старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_9 , молодшого інспектора ВНБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_10 , засуджених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , пред`явив засудженому ОСОБА_5 законну вимогу, а саме приступити до чергування з прибирання камери ДІЗО №14.

З графіком чергувань та обов`язками чергового по камері засуджений ОСОБА_5 був письмово ознайомлений, скарг на стан здоров`я не висловлював, всім необхідним інвентарем для проведення прибирання в камері був забезпечений в повному обсязі.

В свою чергу, засуджений ОСОБА_5 демонстративно, в категоричній формі, відкрито, вживаючи жаргонні слова, відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС майора внутрішньої служби ОСОБА_8 виконати обов`язки чергового по камері, а саме здійснити вологе прибирання камери ДІЗО №14. Причину своєї відмови ОСОБА_5 пояснив тим, що вважає прибирання повинні робити за нього інші засуджені, оскільки виконання ним особисто цих робіт, принижує його людську гідність. Начальник відділення СПС майор внутрішньої служби ОСОБА_8 роз`яснив засудженому ОСОБА_5 , що в разі, якщо останній продовжить відмовлятись від виконання його, як представника адміністрації виправної установи, законних вимог, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст.391 КК України.

При цьому, засуджений ОСОБА_5 заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи його не хвилюють, взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність та він і в майбутньому немає наміру їх виконувати. Начальник відділення СПС майор внутрішньої служби ОСОБА_8 ще раз запропонував засудженому ОСОБА_5 щоб останній поміркував і вищевказані представники установи вийшли з розташування камери ДІЗО №14.

О 12 год. 40 хв. 22.12.2017р. в розташуванні приміщень ДІЗО-ПКТ у камері ДІЗО №14 начальник відділення СПС майор внутрішньої служби ОСОБА_8 , в присутності ЧПНУ старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_9 , молодшого інспектора ВНБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_10 , засуджених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , пред`явив засудженому ОСОБА_5 законну вимогу, а саме приступити до чергування з прибирання камери ДІЗО №14.

З графіком чергувань та обов`язками чергового по камері засуджений ОСОБА_5 був письмово ознайомлений, скарг на стан здоров`я не висловлював, всім необхідним інвентарем для проведення прибирання в камері був забезпечений в повному обсязі.

В свою чергу, засуджений ОСОБА_5 демонстративно, в категоричній формі, відкрито, вживаючи жаргонні слова, відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС майора внутрішньої служби ОСОБА_8 виконати обов`язки чергового по камері, а саме здійснити вологе прибирання камери ДІЗО №14. Причину своєї відмови ОСОБА_5 пояснив тим, що вважає прибирання повинні робити за нього інші засуджені, оскільки виконання ним особисто цих робіт, принижує його людську гідність. Начальник відділення СПС майор внутрішньої служби ОСОБА_8 знову роз`яснив засудженому ОСОБА_5 , що в разі, якщо останній продовжить відмовлятись від виконання його, як представника адміністрації виправної установи, законних вимог, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст.391 КК України.

У відповідь засуджений ОСОБА_5 , заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи його не хвилюють, взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність і в майбутньому він немає наміру їх виконувати. Начальник відділення СПС майор внутрішньої служби ОСОБА_8 повідомив засудженого ОСОБА_5 , що про його дії буде інформовано органи досудового розслідування, посадовими особами якого буде вирішено питання про внесення зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ст.391 КК України, після чого вищевказані представники колонії вийшли з камери ДІЗО №14, а ОСОБА_5 так і не приступив до виконання обов`язків чергового по катері ДІЗО № 14.

У вищевказані періоди часу засуджений ОСОБА_5 оглядався працівниками медичної частини цієї колонії. Під час медичних оглядів засуджений ОСОБА_5 скарг на поганий стан здоров`я не висловлював, працівники медичної частини колонії засвідчили, що останній за станом здоров`я може виконувати роботу по прибиранню приміщень і території установи виконання покарань.

Засудженому ОСОБА_5 в період відбування покарання в Олексіївській ВК №25 неодноразово раніше доводилися вимоги режиму відбування покарання, правила поведінки засуджених, правила внутрішнього розпорядку колонії, норми дисциплінарної та кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій, в т.ч. і норми ст.391 КК України.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення злочину передбаченого ст. 391 КК України, тобто злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань або інша протидія адміністрації у законному здійсненні її функцій особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Під час проведення підготовчого судового засідання 28 лютого 2018 року досягнуто угоди про визнання винуватості між прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника адвоката ОСОБА_4 .

Так, 28.02.2018р. прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 в Харківській області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0006124 від 23.12.2017р., з одного боку, та обвинувачений у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 з іншого боку, за участі захисника адвоката ОСОБА_4 на підставі ст.ст.: 468, 469, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості.

Сторони у кримінальному провадженні №0006124 в угоді виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ст.391 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, узгодили призначення покарання обвинуваченому.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватіть у вчиненні злочину, передбаченому ст.391 КК України, та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у кримінальному провадженні у судовому провадженні. Також ОСОБА_5 зобов`язався сприяти виявленню та припиненню інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ст.391 КК України у вигляді одного року позбавлення волі, та за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання до не відбутої частини покарання за вироком Котелевського районного суду Полтавській області від 03.12.2015р. визначити до відбуття три роки позбавлення волі без конфіскації майна.

Пунктом 1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засідання суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.

Згідно вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Відповідно до норм ст.12 КК України, злочин, передбачений ст.391 КК України є злочином середньої тяжкості.

Судом встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України, а умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав в повному обсязі та погоджується на призначення узгодженого покарання. Також надав пояснення, що дійсно на третій день після звільнення з ПКТ проявив злісну непокору законним вимогам представникам адміністрації колонії, так як працювати, чергувати в колонії він не бажає, оскільки це нижче його людської гідності.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.391 КК України,

тобто злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань або інша протидія адміністрації у законному здійсненні її функцій особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.
Судом досліджені також дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 раніше не одноразово судимий, не одноразова відбував покарання у місцях позбавлення волі, включаючи ТЗ, одружений, утриманців не має, здоровий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обвинуваченому суд призначає покарання, яке необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а також відповідає вимогам ст.ст.: 50, 65 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання є скоєння злочину повторно, тобто загальний рецидив злочинів.

Виходячи з викладеного, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши обвинуваченого, захисника та прокурора, приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 28.02.2018р., укладеної під час судового провадження між прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 в Харківській області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника адвоката ОСОБА_4 , та призначення узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Відомостей про речові докази та їх місцезнаходження прокурором в судовому засіданні не надано, тому суд долю речових доказів цим вироком не вирішує.

Запобіжний захід взяття під варту та переведення до СІЗО обраний ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 09.01.2018р.

У зв`язку з чим невідбута частина покарання за вироком Котелевського районного суду Полтавській області станом на 09.01.2018р. складає 02 роки 06 місяців 25 днів позбавлення волі, так як початок строку покарання 11.08.2015р.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.: 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 лютого 2018 року між прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0006124 від 23 грудня 2017 року за ст.391 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 03.12.2015 року та остаточно визначити до відбуття 3 (три) роки позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 09 січня 2018 року, зарахувавши до строку відбуття покарання термін попереднього ув`язнення, згідно ч.5 ст.72 КК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили та тримати ОСОБА_5 у Харківському слідчому ізоляторі № 27.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_5 з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1