Справа № 743/919/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/1027/2017
Категорія - ст.286 ч. 1 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000232 за апеляційними скаргами цивільного відповідача ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 на вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 серпня 2017 року, по кримінальному провадженню щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кудлаївка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, військовозобов`язаного, працюючого водієм ПП Чернігівавтотранс, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_7

представника цивільного позивача ОСОБА_10

адвоката ОСОБА_8

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 серпня 2017 року ОСОБА_7 - визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді двох років обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, у відповідності до ст.76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Комунального закладу Ріпкинська центральна районна лікарня 15924 грн. 42 коп., в якості відшкодування витрат на лікування потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Комунального лікувально-профілактичного закладу Чернігівська міська лікарня № 3 3418 грн. 72 коп., в якості відшкодування витрат на лікування потерпілої ОСОБА_16 .

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Комунального лікувально-профілактичного закладу Чернігівська обласна лікарня 12875 грн. 33 коп., в якості відшкодування витрат на лікування потерпілої ОСОБА_11 .

Стягнуто з Приватного підприємства Чернігівавтотранс 69000 грн., в якості відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Приватного підприємства Чернігівавтотранс на користь ОСОБА_12 15000 грн., в якості відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Приватного підприємства Чернігівавтотранс на користь ОСОБА_15 7600 грн., в якості відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Приватного підприємства Чернігівавтотранс на користь ОСОБА_16 3188 грн. 66 коп., в якості відшкодування майнової та 15000 грн. моральної шкоди, а всього 18188 грн. 66 коп.

Стягнуто з Приватного підприємства Чернігівавтотранс на користь ОСОБА_14 515 грн. 14 коп., в якості відшкодування майнової та 18000 грн. моральної шкоди, а всього 18515 грн. 14 коп.

Стягнуто з Приватного підприємства Чернігівавтотранс на користь ОСОБА_17 505 грн. 09 коп., в якості відшкодування майнової та 7500 грн. моральної шкоди, а всього 8005 грн. 09 коп.

Стягнуто з Приватного підприємства Чернігівавтотранс на користь ОСОБА_18 2243 грн. 06 коп., в якості відшкодування майнової та 10000 грн. моральної шкоди, а всього 12234 грн. 06 коп.

Стягнуто з ОСОБА_7 в доход держави, процесуальні витрати за проведення автотехнічних експертиз, у розмірі 3860 грн. 52 коп.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

До виконання вироку в частині задоволених цивільних позовів, накладено арешт на автобус Меrcedes-Benz 313 СDI д.н. НОМЕР_1 білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , належний на праві власності ОСОБА_6 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Як встановлено судом першої інстанції, 20.12.2016 року близько 08 години 20 хвилин ОСОБА_7 , керуючи автобусом Меrcedes-Benz 313 СDI д.н. НОМЕР_1 , обладнаному 18-ти місцями для сидіння, з переобладнаною підвіскою заднього мосту у виді встановлених ресор з іншого транспортного засобу та демонтованим стабілізатором поперечної стійкості, з якими експлуатація автобуса заборонена, перевозячи пасажирів у більшій кількості, ніж це передбачено технічною характеристикою транспортного засобу, в порушення п.п.12.1, 21.1, 31.1, 31.3 а) ПДР України, на 204 км.+44 м. автодороги Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, вналідок чого не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини автодороги, де відбулося перекидання автобуса на правому узбіччі, а пасажири автобуса - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 отримали тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Не погоджуючись з рішенням суду цивільний відповідач ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій обвинуваченого, доведеність його вини, просив вирок стосовно ОСОБА_7 змінити та скасувати арешт на автобус марки Меrcedes-Benz 313 СDI д.н. НОМЕР_1 білого кольору, номер кузову НОМЕР_2 , який належить йому на праві власності.

Вказує, що судом першої інстанції його незаконно залучено в якості співвідповідача за цивільним позовом потерпілих та цивільних позивачів на стадії підготовчого судового засідання. Вказує, ухвалою Новозаводського районного суду від 26.06.2017 року знято арешт на вказаний автомобіль. Крім того, посилається на договір оренди між ПП «Чернігівавтотранс» та ОСОБА_6 , відповідно до якого останній передає вказаний автомобіль в платне користування ПП «Чернігівавтотранс» та ПП «Чернігівавтотранс» несе відповідальність в разі настання ДТП. Також вказує, що не може бути прийнята ухвала про арешт майна щодо осіб які не є підозрюваними, обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Враховуючи, що визнання його цивільним відповідачем за позовами по вказаному кримінальному провадженню є незаконним, оскаржуваним вироком питання щодо стягнення з мене на користь потерпілих та цивільних позивачів будь-яких грошових коштів не вирішувалось накладення арешту на належний йому транспортний засіб є не законним.

Адвокат ОСОБА_8 також подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій, доведеність вини ОСОБА_7 , просив вирок стосовно нього змінити, пом`якшити покарання та призначити покарання у виді штрафу в розмірі триста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн. без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. З описової частини вироку виключити формулювання:

«При цьому суд приймає до уваги, що ОСОБА_7 систематично, упродовж тривалого часу, за складних дорожніх умов, здійснював пасажирські переведення на автобусі, використання якого заборонено, чим свідомо ставив під загрозу життя та здоров`я не лише пасажирів транспортного засобу яким він керував, а також життя і здоров`я інших учасників дорожнього руху.»

«Серед пасажирів автобуса, яким керував ОСОБА_7 знаходилась пасажирка ОСОБА_19 , термін вагітності якої становив 26 тижнів і яка внаслідок ДТП перебувала на стаціонарному лікуванні до 26.12.2016 року».

В обґрунтування своїх вимог вказує, що судом першої інстанції при призначенні покарання не в повному обсязі дана оцінка особі обвинуваченого, що він вину визнав, щиро розкаявся, просив суворо не карати, позицію потерпілих та прокурора, матеріальна шкода потерпілим добровільно частково відшкодована. Вказує, що ОСОБА_19 не визнана потерпілою, але суд послався на її стан та перебування в лікарні, як на обтяжуючу вину обставину. Також вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, щодо систематичного використання автобуса у несправному стані, це є припущенням.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_8 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який також підтримав позицію свого адвоката, представника цивільного позивача, який просив задовольнити апеляційні вимоги, прокурора, який заперечував проти поданих апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставини, відомості про особу винного що пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття, вибачення перед потерпілими та часткове добровільне відшкодування шкоди, завданої злочином.

Твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , що суд першої інстанції не врахував чи врахував не в повній мірі всі обставини є такими, що не зайшли свого підтвердження. Так, на переконання колегії, судом першої інстанції в повній мірі враховані всі обставини на які посилаються апелянти в своїх апеляційних скаргах про що вказано у вироку.

Разом з тим, згідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_7 висунуто обвинувачення, яке не містить обставин на які посилається суд першої інстанції у своєму рішенні, зокрема: «При цьому суд приймає до уваги, що ОСОБА_7 систематично, упродовж тривалого часу, за складних дорожніх умов, здійснював пасажирські переведення на автобусі, використання якого заборонено, чим свідомо ставив під загрозу життя та здоров`я не лише пасажирів транспортного засобу яким він керував, а також життя і здоров`я інших учасників дорожнього руху.» та «Серед пасажирів автобуса, яким керував ОСОБА_7 знаходилась пасажирка ОСОБА_19 , термін вагітності якої становив 26 тижнів і яка внаслідок ДТП перебувала на стаціонарному лікуванні до 26.12.2016 року».

Так, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції необґрунтовано вказав дані обставини у вироку та врахував їх при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 .

Щодо накладення арешту на автомобіль марки Меrcedes-Benz 313 СDI д.н. НОМЕР_1 білого кольору, номер кузову НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 на праві власності, колегія також вважає наступне.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, вказаний автомобіль є приватною власністю ОСОБА_6 , який він передав в оплатне користування ПП «Чернігівавтотранс».

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження до ОСОБА_6 не було пред`явлено жодних позовних вимог, позовні вимоги пред`явлені до ПП «Чернігівавтотранс».

Відповідно до ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що накладення арешту на автомобіль не є законним.

Обвинувачений ОСОБА_7 подав заяву про застосування до нього амністії.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» особа, яка не позбавлена батьківських прав, яка на день набрання чинності цим Законом має дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами може бути звільнена від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, особа, визнана винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особа, кримінальні справи стосовно якої за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 має на утриманні неповнолітню дитину, а тому, на думку колегії суддів до обвинуваченого ОСОБА_7 може бути застосована вищевказана норма Закону України «Про амністію у 2016 році».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до переконання про необхідність змінити вирок районного суду.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України колегія

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу цивільного відповідача ОСОБА_6 задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 серпня 2017 року, щодо ОСОБА_7 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку суду посилання на «При цьому суд приймає до уваги, що ОСОБА_7 систематично, упродовж тривалого часу, за складних дорожніх умов, здійснював пасажирські переведення на автобусі, використання якого заборонено, чим свідомо ставив під загрозу життя та здоров`я не лише пасажирів транспортного засобу яким він керував, а також життя і здоров`я інших учасників дорожнього руху.» «Серед пасажирів автобуса, яким керував ОСОБА_7 знаходилась пасажирка ОСОБА_19 , термін вагітності якої становив 26 тижнів і яка внаслідок ДТП перебувала на стаціонарному лікуванні до 26.12.2016 року».

Скасувати арешт накладений на автомобіль Меrcedes-Benz 313 СDI д.н. НОМЕР_1 білого кольору, номер кузову НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_20 на праві власності.

Застосувати до ОСОБА_7 Закон України «Про амністію у 2016 році» і на підставі ст. 1 п. «в» цього закону звільнити його від відбування призначеного покарання.

В іншій частині зазначений вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до касаційного суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4