АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №11-сс/791/577/17 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: обрання запобіжного заходу Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року жовтня місяця « 18 » дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_2 ,
Суддів:ОСОБА_3 , ОСОБА_4
Секретар:ОСОБА_5
З участю прокурора: Захисника Підозрюваного: ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Херсонської області матеріали провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000429 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 25 вересня 2017 року щодо:

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іларіонове

Синельниківського району Дніпропетровської області,

зареєстрованого по

АДРЕСА_1 ,

проживаючого по АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 25 вересня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ГУНП в Херсонській області та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби за адресою АДРЕСА_2 , з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Встановлено строк дії ухвали до 23 листопада 2017 року.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. В обґрунтування доводів зазначає, що ОСОБА_8 обгрунтовано підозрівається у вчиненні тяжкого злочину в результаті якого настала смерть двох осіб. Визначаючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_2 , слідчий суддя не взяв до уваги, що вказана квартира не належить підозрюваному. Існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Просить ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду від 25 вересня 2017 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, підозрюваного ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вислухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, раніше не судимий, а прокурор не довів недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні слідчого.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому слідчий суддя, суд повинен врахувати підстави, які вказані в ч. 2 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» № 4 від 25 квітня 2003 року, запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Однак, ні в клопотанні слідчого, ні в апеляційній скарзі прокурора не вмотивовано на підставі яких наявних у справі фактичних даних можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного.

Як убачається з клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 , основною підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 є тяжкість злочину.

Чинним КПК не передбачено, що при підозрі або обвинуваченні особи у вчиненні злочину за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, єдино-можливим запобіжним заходом може бути лише тримання під вартою.

Відповідно до ст. 194 ч. 4 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно п. 3 Рішення Конституційного Суду України № 14-рп/2003 від 8 липня 2003 року, у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу вбачається, що тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу.

Крім того, рішенням Європейського суду визначено, зокрема, у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року, про те, що «підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою».

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, за яке законом передбачено покарання на строк до 10 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами до 3 років, і підозра у вчиненні зазначеного злочину підтверджується наведеними в клопотанні слідчого доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до зібраних даних, відсутні негативні характеризуючи дані про його особу, ОСОБА_8 має постійне місце реєстрації та проживання та соціальні зв`язки. Даних про перешкоджання ОСОБА_8 встановленню істини у кримінальному провадженні та слідству за цей період, чи намагання незаконно впливати на потерпілих, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, сховати, знищити або спотворити документи, які можуть бути використанні як докази його причетності до кримінального правопорушення в матеріалах клопотання слідчого не надано.

Твердження в апеляційній скарзі, що ОСОБА_8 зареєстрований та проживає на території іншої області, тяжкість покарання, що загрожує, у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, в даному випадку не можуть бути підставою для обрання запобіжного заходу як тримання під вартою.

Аналізуючи сукупність наведених вище обставин, з урахуванням даних про особу підозрюваного, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді суду першої інстанції законною, обґрунтованою і вмотивованою, а запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 буде достатньою гарантією для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків у даній справі.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, оскільки у справі відсутні докази, які б підтверджували викладені у клопотанні слідчого та апеляційній скарзі прокурора доводи про необхідність обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р., ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 25 вересня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання строком на два місяці, щодо підозрюваного ОСОБА_8 з покладенням на нього певних обов`язків без зміни.

Ухвала набуває законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .