Справа № 524/9179/17
Провадження № 1-кп/524/625/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0003314 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, громадянина України, освіта вища, не працюючого, ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

11.09.2017 приблизно о 15 год. 48 хв., в світлий час доби без опадів, по сухому асфальтобетонному покриттю, проїзної частини просп. Полтавський в м. Кременчуці Полтавської області, яка має по одній смузі руху у кожному напрямку, зі сторони вул. Аерофлотської в напрямку вул. Козацької, керуючи автомобілем «ВАЗ 21099» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався водій ОСОБА_5 .

В цей саме час, в попутному напрямку відносно напрямку руху автомобіля «ВАЗ 21099» р.н. НОМЕР_2 , на смузі руху останнього, керуючи велосипедом «Україна» рухався велосипедист ОСОБА_7 .

Рухаючись у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, на шляхопроводі по просп. Полтавському, поблизу буд. 119 в м. Кременчуці, на стадії зближення автомобіля «ВАЗ 21099» з велосипедом «Україна», велосипедист ОСОБА_7 , почав перетинати проїзну частину дороги з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля, а в свою чергу, водій ОСОБА_5 , рухаючись з перевищенням дозволеної швидкості руху в межах населеного пункту, не менше 61,4 км./год., знаходячись в повздовжньому напрямку на достатній відстані для екстреної зупинки, несвоєчасно вжив заходів до зменшення швидкості та екстреного гальмування автомобіля, тим самим порушив вимоги п. п. 12.3., 12.4.4, 12.9. б) «Правил дорожнього руху України», де відповідно вказано:

?12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

?п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.;

?п. 12.9. Водієві забороняється:

?б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 (див. додаток 1), або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту и пункту 30.3 цих Правил;

та в межах своєї смуги руху, допустив наїзд передньою крайньою правою частиною автомобіля у ліву бокову частину велосипеда під керуванням велосипедиста ОСОБА_7 .

В результаті наїзду пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до лікарні «Кременчуцька», де від отриманих тілесних ушкоджень, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 603 від 10.10.2017 при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 з урахуванням медичної документації, виявлені тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів в серце, легені, в м`які тканини грудної клітини і черева; забій серця і легенів; переломів ребер зліва з 3-го по 8-е по переднє-підпахвовій лінії, розриву брижі тонкого кишечнику, розриву селезінки, крововиливів в м`які тканини тазу; перелому гребенів правої та лівої здухвинних кісток; розходження лонного зчленування, які утворились від дії тупих предметів, можливо виступаючих частин легкового автомобіля, що діяв в заднє-ліву сторону потерпілого, коли він знаходився на велосипеді. По ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.

Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок закритої травми грудної клітини з множинними переломами ребер, забоєм серця і легень, що викликало гостру серцево-легеневу недостатність.

При судово-токсикологічному дослідженні крові, взятої від трупа ОСОБА_7 етиловий спирт не виявлено.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 572 від 23.11.2017 в заданій дорожній обстановці, водій автомобіля «ВАЗ-21099» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути вказаної ДТП.

В заданій дорожній обстановці, в діях водія автомобіля «ВАЗ-21099» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3. «Правил дорожнього руху України», які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, як необережні дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Під час досудового розслідування між прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 30.11.2017 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами зі звільненням від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.. 75 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином укладення угод про визнання винуватості не допускається , крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Прокурором надано заяву потерпілого ОСОБА_8 відповідно до якої він надає згоду на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим, а отже угода відповідає вимогам закону.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та погоджується на призначення узгодженого покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 в суді проти затвердження укладеної угоди не заперечував, добровільно надав письмову згоду прокурору на укладення угоди .

Захисник ОСОБА_4 в суді проти затвердження укладеної угоди не заперечував і просив її затвердити , посилаючись на добровільність її укладення обвинуваченим, на наявність письмової згоди потерпілого та на те, що угода відповідає вимогам чинного законодавства.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .

При вирішенні питання щодо заявленого прокурором цивільного позову про стягнення витрат на лікування потерпілого, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 12, ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, уповноважений пред`являти цивільний позов в інтересах держави та громадян у порядку, передбаченому цим кодексом.

Як встановлено судом, у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології з ліжками інтенсивної терапії Коммунального некомерційного медичного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» з 11.09.2017 року по 13.09.2017 року, де на його лікування витрачено 10433,37 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину.

Частиною 3 статті 1206 ЦК України передбачено, якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Підсумовуючи вище викладене, з урахування визнання позову обвинуваченим, заявлений прокурором цивільний позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої у сумі 10433,37 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на проведення експертизи в сумі 790,96 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , укладену 30 листопада 2017 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами..

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши відповідно до ст. 76 КК України обовязки періодично зявлятися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 , на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради в місцевий бюджет м Кременчука на р/р 0008 в ГУДК України в Полтавській області, , код платежу 24060300 кошти витрачені на стаціонарне лікування ОСОБА_7 у сумі 10433 (десять тисяч чотириста тридцять три) грн. 37 коп

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів на суму 790 грн. 96 коп. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: