Справа № 524/6344/17
Провадження № 1-кп/524/500/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2017 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000785, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.. 89 КК України раніше не судимого,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
21.04.2008 року близько 21-00 години обвинувачений ОСОБА_4 зайшов до приміщення комп`ютерного клубу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , біля кінцевої зупинки маршрутного таксі № 30, побачив раніше не знайомого гр.. ОСОБА_5 , та вирішив заволодіти його мобільним телефоном.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, під приводом зателефонувати з мобільного телефону попросив його у потерпілого. Отримавши телефон «Нокіа 6267» з сім-карткою мобільного оператора «Київстар», обвинувачений почав телефонувати, а потім раптово вибіг з приміщення комп`ютерного клубу, на оклики ОСОБА_5 не реагував та зник у невідомому напрямку, тим самим заволодівши майном потерпілого, чим завдав останньому матеріального збитку на суму 1213,20грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та підтвердив факт відкритого заволодіння чужим майном, пояснивши, що 21.04.2008 року близько 21-00 години зайшов до комп`ютерного клубу, що по АДРЕСА_2 . Там побачив потерпілого, у якого був телефон, яким він вирішив заволодіти. Під приводом дзвінка від ОСОБА_5 він отримав мобільний телефон Нокіа. Після цього почав тікати, не реагуючи на оклики потерпілого. Щиро розкаюється у вчиненому, просив суворо не карати та не позбавляти волі.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати кримінальне провадження у його відсутності, при призначенні покарання покладався на розсуд суду.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутністю заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом злочину повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Обираючи ОСОБА_4 вид та міру покарання відповідно до ст.ст. 50,65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, мотивацію злочину.

Обтяжуючих вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст.. 67 КК України, суд не вбачає.

Пом`якшуючою вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою ст.. 66 КК України, суд вбачає його щире каяття у скоєному та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Суд також враховує дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, раніше не судимого, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується посередньо, і тому суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства з призначенням покарання в межах санкції статті, передбачаючої відповідальність за скоєне у виді штрафу.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, цивільний позов не заявлявся, речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 К України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1