Дата документу Справа № 332/2291/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 332/2291/17 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/778/983/17 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянула 04 вересня 2017року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 23 серпня 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

Так, 22.08.2016 о 04 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом демонтажу москітної решітки вікна квартири АДРЕСА_2 , будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, через вікно проник до приміщення вказаної квартири, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_9 , а саме: телевізор фірми «Supra», вартістю 1000 гривень; ноубук фірми «Dell», вартістю 3000 гривень; мобільний телефон фірми «Samsung», моделі Galaxy, вартістю 1000 гривень; мобільний телефон фірми «Nomi», моделі і184, вартістю 400 гривень, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 5400 гривень.
18.01.2017 о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом пошкодження вхідної двері будинку АДРЕСА_3 , будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, проник до приміщення вказаного домоволодіння, звідки таємно викрав телевізор фірми «Samsung», вартістю 4200 гривень, монітор фірми «Samsung», вартістю 1000 гривень, гітару фірми «ibanes sr50», вартістю 700 доларів США, які відповідно до НБУ еквівалентні 19243 гривням, електрогітару фірми «Урал», вартістю 200 гривень, які належать ОСОБА_10 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 24643 гривні.
19.03.2017 о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом пошкодження вікна квартири АДРЕСА_4 , будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, через вікно проник до приміщення вказаної квартири, звідки таємно викрав велосипед фірми «Bigfish», який належить ОСОБА_11 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 9000 гривень.
24.03.2017 о 05 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом пошкодження вікна квартири АДРЕСА_5 , будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, через вікно проник до приміщення вказаної квартири, звідки таємно викрав телевізор фірми «TV LED Supra», моделі 2477 FL, вартістю 2180 гривень, тюнер фірми «Trimaxtr 2012», вартістю 650 гривень, мультиварку фірми «MC-5-Maco», вартістю 2000 гривень, які належать ОСОБА_12 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 4830 гривень.
22.08.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0002259 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

23.08.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
23.08.2017 року слідчий СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 обґрунтовуючи тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, також підозрюваний офіційно не працевлаштований та не має постійного заробітку, тому є підстави вважати, що заняття злочинною діяльністю є єдиним джерелом його заробітку, у зв`язку із чим перебуваючи на свободі може продовжити свою злочинну діяльність.
Задовольняючи клопотання слідчого та обираючи стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів з одночасним визначенням застави у розмірі 32000,00 гривень, слідчий суддя вважав встановленим та доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 вказаного кримінального правопорушення, та ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що в сукупності унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, посилається на її незаконність та необґрунтованість, зазначає про відсутність доказів, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має юний вік, проживає з батьками та цивільною дружиною, яка перебуває на 5-му тижні вагітності. Крім того, в матеріалах справи відсутні вагомі докази, які б підтверджували, що саме ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України, що ставить під сумнів обґрунтованість підозри, які були вчинені 18.01.2017 року, 19.03.2017 року, 24.03.2017 року. Просить ухвалу слідчого судді відносно ОСОБА_7 скасувати.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 органом досудового розслідування висунуто підозру у вчиненні одного епізоду злочинної діяльності, а саме від 22.08.2017 року.
При формулюванні встановлених фактичних обставин справи слідчий суддя, вказав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, однак за наявними у матеріалах провадження відомостями повідомлення про підозру - підозра щодо епізодів 18.01.2017 року, 19.03.2017 року, 24.03.2017 року ОСОБА_7 не висувалася, в судовому засідання апеляційного суду прокурором також не надано даних про пред`явлення підозри за вказаними епізодами.
Крім того, сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 в даному випадку, не може слугувати підставою для обрання йому найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У відповідності до ст. 29 Конституції Українита ст.ст.176,177,178 КПК України, право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід враховувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційніправа і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запоіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки останнього.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та вказаною нормою передбачені виключення, які, натомість, не стосуються обставин даного провадження.
Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.
Крім того, при судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження вище зазначених вимог Закону слідчим суддею дотримано не в повному обсязі.
Слідчий суддя, належним чином не перевіривши клопотання слідчого в частині обґрунтованості підозри, наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України щодо переховування, не умотивувавши свій висновок, зазначив в ухвалі про доведеність стороною обвинувачення неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, що без належного обґрунтування слід вважати припущеннями.
З вище наведеними висновками колегія суддів не може погодитись, оскільки немає жодних підстав стверджувати, що підозрюваний, за наявності місця проживання та реєстрації, сім`ї, що встановлено слідчим суддею та підтверджується матеріалами справи може переховуватися від органів слідства чи суду.
Також звертає на себе увагу не обгрунтованність заявлених у клопотанні та встановлених слідчим суддею даних щодо причетності ОСОБА_7 до скоєння злочинів за епізодами від 18.01.2017р., 19.03.2017 р., 24.03.2017 р.
Так, суд, перелічивши вказані слідчим дані, не звернув уваги що надані слідством відомості підтверджують повідомлення ОСОБА_7 підозри лише щодо епізоду від 22.08.2017 року (а.п.14-15).
Інші відомості щодо висунутих підозр документально органом слідства не підтверджені та не надані прокурором і при апеляційному розгляді.
За практикою Європейського суду з прав людини - суд зобов`язаний проаналізувати докладніше особисті обставини заявника та навести на користь тримання особи під вартою конктертні підстави, підкріплені доказами.
З урахуванням висунутої підозри щодо одного епізоду злочинної діяльності, відсутності об`єктивних даних щодо ризику переховування з боку ОСОБА_7 , на думку колегії суддів, прокурором не доведено, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що зазначені слідчим в клопотанні доводи не дають підстави вважати, що належну поведінку підозрюваного неможливо забезпечити шляхом застосування альтернативного запобіжного заходу.
Натомість, з огляду на письмові пояснення обвинуваченого щодо причетності до скоєння іншої крадіжки (а.п.9), колегія суддів знаходить доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, чому можливо запобігти шляхом застосування до ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що належну поведінку ОСОБА_7 можливо забезпечити шляхом застосування до останнього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання та покладенням обов`язку, передбаченого ч.5 ст. 194 КПК України.
На думку колегії суддів, такий запобіжний захід здатний забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти його спробам вчиняти інші кримінальні правопорушення.
На користь такого рішення свідчать дані про те, що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, родину, позитивно характеризується.
За таких обставин, зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, знайшли своє підтвердження в апеляційній інстанції, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, що відповідатиме положенням ч.3 ст. 404 КПК України.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 23 серпня 2017 року про застосуванні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 строком до 21 жовтня 2017 року.

Покласти на ОСОБА_7 , на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язок прибувати до процесуальних прокурорів та слідчих по даному кримінальному провадженню, суду на усі виклики.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти негайно.

Виконання зазначеної ухвали доручити Заводському відділенню поліції Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4