Ухвала
Іменем України
26 лютого 2018 р.

м. Київ
Справа № 204/173/17
Провадження № 51-64 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2017 року та вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2017 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, даний вирок та вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2015 року постановлено виконувати самостійно.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

16 серпня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області скасував вказаний вирок місцевого суду в частині призначеного ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків та постановив у цій частині свій вирок, яким засудив останнього за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн, а на підставі ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до покарання за цим вироком, приєднано невідбуте покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2015 року та визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та штраф у розмірі 1700 грн, які ухвалено виконувати самостійно. У решті вирок місцевого суду залишено без зміни.
На зазначені судові рішення захисник подала касаційну скаргу.
Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду від 09 січня 2018 року касаційну скаргу захисника було залишено без руху в зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК України і надано строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

У межах наданого строку захисник повторно звернулася з касаційною скаргою, однак недоліки, зазначені у попередній ухвалі ВС, не усунула.
Зокрема, у повторній скарзі захисника ОСОБА_4 також не міститься обґрунтування необхідності скасування судових рішень на підставах, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 370, 412, 413, 420 цього Кодексу та з урахуванням приписів ст. 349 КПК України.
Крім того, взагалі не зазначено захисником порушень закону, допущених судом апеляційної інстанції при розгляді даного кримінального провадження в порядку апеляційної процедури.
При цьому, у скарзі захисник не погоджується із оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надає їм власну оцінку, а також посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, що в силу вимог ст. 438 КПК України не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути представнику цивільного відповідача на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429, 441 КПК України,

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2017 року та вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2017 року щодо ОСОБА_5 , а також додані до неї матеріали повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3