Провадження № 11-сс/792/193/18
Справа № 686/4783/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2018 року м. Хмельницький
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Хмельницької області
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7 ,

представника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 березня 2018 року,

в с т а н о в и л а :
5 березня 2018 ОСОБА_7 звернулась до суду з скаргою, в якій просила скасувати постанову старшого слідчого 1-го відділення СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 від 29 грудня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0007280, відомості про яке внесені до ЄРДР 13 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В її обґрунтування зазначила, що постанова слідчого винесена з порушеннями ч. 2 ст. 9 КПК України, оскільки слідчий не дослідив повно і всебічно всі обставини кримінального провадження і не дав оцінки обставинам, що викривають водія ОСОБА_10 . Дії слідчого суперечать вимогам ст. 92 КПК України, яка покладає обов`язок доказування події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого на слідчого.

На думку ОСОБА_7 , слідчий прийшов до помилкового висновку, що в діях ОСОБА_10 відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Зазначає, що дорожна обстановка, яка склалась на час ДТП свідчить про те, що ОСОБА_10 спроможний був виявити небезпеку для руху якби вжив заходів для зменшення швидкості автомобіля, чого не зробив. Окрім того, не було досліджено технічний стан автомобіля «Ноnda CR-V», яким керував ОСОБА_10 , зокрема не призначено експертизу.
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 березня 2018 року в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого 1-го відділення СВ Хмельницького ВП ГУНП Хмельницькій області ОСОБА_9 від 29 грудня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0007280 відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні вказаної скарги, слідчий суддя мотивувала своє рішення тим, що в ході досудового розслідування було повно, всебічно та неупереджено досліджено обставини даного кримінального провадження, а також надана їм належна правова оцінка.
Не погоджуючись із таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвалу вважає незаконною та необґрунтованою через неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у ній, фактичним обставинам кримінального провадження.
Зазначає, що слідча суддя не врахувала усіх обставин провадження та доводів її заяви.

Поза увагою слідчого судді залишилось те, що слідчим не зібрано достатніх доказів щодо швидкості автомобіля, його технічного стану, зокрема докази щодо тормозної системи автомобіля ОСОБА_10 . Не враховано, що водій зобов`язаний був значно знизити швидкість руху, оскільки недалеко від місця ДТП знаходився пішохідний перехід. Крім того, колона автомобілів зліва по ходу руху автомобіля ОСОБА_10 , а також мокре асфальтове покриття зобов`язували останнього вибрати безпечну швидкість, чого не було зроблено. Таким чином, слідчим було надано експерту невірні вихідні дані, внаслідок чого останній прийшов до неправильного висновку № 458 А від 26 грудня 2017 року за результатами проведеної експертизи.

На думку апелянта, слідчий не дослідив можливість порушення водієм п. 18.1 Правил дорожнього руху України і не поставив це питання перед експертом.

Хибним вважає висновок слідчого судді про те, що відсутність показів водія ОСОБА_10 в справі не є підставою для скасування постанови слідчого.
Заслухавши суддю-доповідача, заявника ОСОБА_7 та її представника адвоката ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги з мотивів, наведених у ній, думку прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 91 КК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого (ч. 1 ст. 92 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Тобто, коли під час досудового розслідування встановлено, що діяння, яке ставиться у вину особі, вчинено нею, але кримінальним законом воно не визнається злочинним, зокрема, якщо воно лише формально містить ознаки злочину, але через малозначність не являє суспільної небезпеки; відсутні інші умови, за яких діяння визнається злочинним (повторність діяння, попереднє притягнення до адміністративної відповідальності тощо); діяння вчинено у стані необхідної оборони чи крайньої необхідності; мала місце добровільна відмова від вчинення злочину, а фактично вчинене не містить складу іншого злочину; особа не є суб`єктом злочину через відсутність спеціальних ознак, встановлених для суб`єкта даного складу злочину; особа не досягла віку, з якого може нести кримінальну відповідальність (третій абзац п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29 червня 1990 року з подальшими змінами).

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст. 9, 283, 284 КПК України).

Положеннями ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, серед іншого, повинен перевірити наявність приводів та підстав для винесення такої постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження, тощо.
Вищезазначені вимоги закону були дотримані старшим слідчим 1-го відділення СВ Хмельницького ВП ГУНП Хмельницькій області ОСОБА_9 під час розслідування кримінального провадження № 0007280 та прийняття рішення про його закриття, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у діях водія ОСОБА_10 .
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 13 жовтня 2017 року до ЄРДР було внесено відомості за № 0007280 про те, що того дня приблизно о 13 год. 40 хв. водій ОСОБА_10 , керуючи автомобілем «Ноnda CR-V», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Зарічанській зі сторони Старокостянтинівського шосе в напрямку вул. Свободи, неподалік будинку № 14 по вул. Зарічанській, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка рухалась по проїжджій частині вул. Зарічанської, зліва направо відносно напрямку руху вищевказаного автомобіля. Внаслідок вказаної пригоди ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження та госпіталізована до нейрохірургічного відділення ХОЛ (а.к.п. 5).

Водій ОСОБА_10 , будучи опитаний слідчим, пояснив, що 13 жовтня 2017 року приблизно о 14 год. 00 хв. рухався автомобілем «Ноnda CR-V» по вул. Зарічанській зі сторони Старокостянтинівського шосе в напрямку вул. Свободи зі швидкістю 40-50 км/год. Попереду нього автомобілів не було. В зустрічному напрямку руху знаходилась колона транспортних засобів, які рухались повільно, оскільки був затор. Проїжджаючи повз автомобіль «Форд» типу бус, за яким одразу був розташований автомобіль «Нива», він побачив, як поміж вказаних транспортних засобів рухається пішохід в темпі швидкого бігу, вибігаючи на його смугу руху. При цьому, відстань від передньої частини його автомобіля до моменту появи пішохода в полі його зору була приблизно 1-1,5 м. Побачивши вказане, він одразу застосував екстрене гальмування і на початку гальмування відбувся наїзд на пішохода (а.к.п. 41-42).

Такі пояснення узгоджуються із поясненнями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Так, свідок ОСОБА_11 пояснив, що 13 жовтня 2017 року приблизно о 13 год. 40 хв. їхав автомобілем по вул. Зарічанській зі сторони Старокостянтинівського шосе в напрямку вул. Свободи. В попутному напрямку стяли автомобілі в заторі ближче до середини проїжджої частини. Наближаючись до них, з правої сторони його випередив автомобіль «Ноnda CR-V», який рухався зі швидкістю 40-50 км/год, в свою чергу він перелаштувався у смугу руху цього автомобіля. Останній наближаючись до мікроавтобуса, який стояв в заторі в попутному напрямку, ближче до середини проїжджої частини, пригальмовував і рухався зі швидкістю 30 км/год. Пішохід рухалась по проїжджій частині вул. Зарічанської зліва направо відносно напрямку руху автомобіля «Ноnda CR-V» поза межами пішохідного переходу, швидко з`явилась із-за мікроавтобуса та відбувся наїзд (а.к.п. 51-53).

Свідок ОСОБА_12 зазначив, що 13 жовтня 2017 року приблизно о 13 год. 40 хв. рухався автомобілем «Форд Транзит» по вул. Зарічанській зі сторони Старокостянтинівського шосе в напрямку вул. Свободи та зупинився перед перехрестям вулиць Зарічанської та Свободи в заторі. В цей момент він побачив з лівої сторони жінку, яка перетинала проїжджу частину вилиці Зарічанської зліва направо відносно напрямку його руху. Коли остання рухалась навпроти його автомобіля, він подивися в праве бокове дзеркало заднього виду, де побачив, як позаду нього рухався автомобіль «Ноnda CR-V», та одразу застосував звуковий сигнал з метою аби жінка зупинилась. Однак, остання не відреагувала та продовжила рух, вийшовши на смугу руху автомобіля «Ноnda CR-V», який здійснив на неї наїзд (а.к.п. 60-62).

Зазначені пояснення водія ОСОБА_10 та свідків узгоджуються із наявним у матеріалах кримінального провадження відеозаписом з відеореєстратора, наданим водієм ОСОБА_11 , який було оглянуто слідчим, що підтверджується протоколом огляду предметів від 20.10.2017 року (а.к.п. 55-57). З нього вбачається траєкторія руху автомобіля «Ноnda CR-V» та пішохода ОСОБА_7 . Окрім того, підтверджується, що водій ОСОБА_10 зупинився негайно під час наїзду, що свідчить про незначну швидкість руху автомобіля, а також застосування екстреного гальмування.
21 жовтня 2017 року слідчим було опитано потерпілу ОСОБА_7 щодо обставин вказаної події. Остання зазначила, що 13 жовтня 2017 року приблизно о 13 год. 40 хв. рухалась в маршрутному таксі № 22 зі сторони вул. Свободи в напрямку Старокостянтинівського шосе. Автобус, проїхавши пішохідний перехід, зупинився на зупинці громадського транспорту «Думка», на якій вона вийшла. При цьому визнала, що поспішала, а тому підійшла до передньої частини автобуса і вирішила перебігти проїжджу частину вул. Зарічанської та почала перетинати її в темпі швидкого бігу. В той момент перед перехрестям вулиць Зарічанської та Свободи зі сторони Старокостянтинівського шосе стояли в заторі транспортні засоби. Коли вона бігла по проїжджій частині з правої сторони від неї в заторі стояв мікроавтобус білого кольору та коли вона вибігла із-за нього, автомобіль «Ноnda CR-V», чорного кольору, допустив на неї наїзд. Первинний контакт з автомобілем відбувся правою частиною її тіла та після наїзду вона впала на проїжджу частину (а.к.п. 25-27).

Відповідно до висновку експерта № 458 А від 26.12.2017 року. складеного за результатами судової інженерно-транспортної експертизи, проведеної на підставі постанови слідчого від 23.10.2017 року, в заданій дорожній обстановці водій автомобіля «Ноnda CR-V» ОСОБА_10 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 11.1, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України. При заданих слідством обставинах пригоди та заданих вихідних даних, водій автомобіля «Ноnda CR-V» не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 , шляхом своєчасного застосування гальмування з зупинкою керованого ним транспортного засобу до лінії руху пішохода (місця наїзду), з моменту виникнення йому небезпеки, що вказаний у вихідних даних (а.к.п. 67-69).
На підставі вищенаведених даних слідчий прийшов до правильного висновку про відсутність у діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки кримінальна відповідальність за вказаною нормою Закону настає в разі порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження. Такого порушення зі сторони водія слідчим на підставі перевірених та оцінених доказів, які були зібрані шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК України, та отриманого висновку експерта, встановлено не було.
Висновок слідчого про необхідність закриття даного кримінального провадження підтверджується зібраними матеріалами, які не спростовуються обставинами, вказаними в апеляційній скарзі ОСОБА_7 .

На думку колегії суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що досудовим слідством під час розслідування кримінального провадження і слідчим при прийнятті оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження вирішено всі питання, які необхідно було здійснити відповідно до чинного кримінального процесуального законодавства України.

Колегія суддів вважає, що, дійсно, в даному кримінальному провадженні в діях ОСОБА_10 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а тому постанова старшого слідчого 1-го відділення СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 від 29 грудня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0007280 від 13 жовтня 2017 року, є законною і обґрунтованою, винесеною відповідно до вимог КПК України.
Доводи апеляційної скарги про те, слідчим було надано експерту невірні вихідні дані щодо швидкості автомобіля, його технічного стану, тормозної системи автомобіля ОСОБА_10 , внаслідок чого останній прийшов до неправильного висновку № 458 А від 26 грудня 2017 року за результатами проведеної експертизи, не ґрунтуються на наявних у матеріалах кримінального провадження доказах.

Так, усі вихідні дані були надані слідчим експерту на підставі зібраних у встановленому законом порядку доказів, у тому числі пояснень свідків, потерпілої та водія ОСОБА_10 . Будь-яких даних, які б не підтверджувались доказами та були безпідставними, слідчим у постанові про призначення авто-технічної експертизи зазначено не було (а.к.п. 63).

Твердження про те, що водій зобов`язаний був значно знизити швидкість руху, оскільки недалеко від місця ДТП знаходився пішохідний перехід, зліва по ходу руху автомобіля ОСОБА_10 знаходилась колона автомобілів, а також було мокре асфальтове покриття, є безпідставними.

Так, усі учасники події повідомили, що в той час опадів не було. Окрім того, свідок ОСОБА_11 зазначив, що автомобіль «Ноnda CR-V», спочатку рухався зі швидкістю 40-50 км/год, а наближаючись до мікроавтобуса, який стояв в заторі в попутному напрямку, ближче до середини проїжджої частини, пригальмовував і рухався зі швидкістю 30 км/год.
Посилання апелянта на те, що слідчий не дослідив можливість порушення водієм п. 18.1 Правил дорожнього руху України і не поставив це питання перед експертом, суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 18.1. Правил дорожнього руху України водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Отже, вказана норма передбачає як повинен діяти водій у разі перебування пішоходів на пішохідному переході. Натомість, обставини вказаної справи не дають можливості застосувати цю норму, оскільки ОСОБА_7 на пішохідному переході не знаходилась, а перебувала за його межами.
Щодо посилання апелянта на відсутність показів водія ОСОБА_10 в справі, то таке не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.

14 жовтня 2017 року останній був допитаний слідчим у якості свідка, що підтверджується наявним у матеріалах кримінального провадження протоколом допиту (а.к.п. 41-42).
Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення.
За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 березня 2018 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого 1-го відділення СВ Хмельницького ВП ГУНП Хмельницькій області ОСОБА_9 від 29 грудня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0007280 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду ОСОБА_2