ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 348/2038/17

Провадження № 1-кп/348/325/17

16 листопада 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря : ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна кримінальне провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000440 від 06.08.2017 року за обвинувальним актом від 04.10.2017р. щодо обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, вдівця, на утриманні одна неповнолітння дитина, працюючого по тимчасових заробітках, несудимого, громадянина України,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_6 .

Злочин ним вчинено при наступних обставинах:

06.08.2017р. біля о 08 год. 28хв. обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «DACIA LOGAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався ділянкою автодороги «Мукачеве-Львів» у напрямку м. Мукачеве, по вул. 16 Липня у смт. Делятин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області. Крім водія, у салоні автомобіля на передньому сидінні пасажира знаходилась потерпіла ОСОБА_6 . При проїзді заокруглення дороги у праву сторону, водій ОСОБА_4 , не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, не справився з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автопоїздом у складі тягача марки «DAF FT ХF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_2 та напівпричепа марки « SCHWARZMULLER SРА-ЗЕ», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 .

При цьому водій ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 1.2., згідно якого в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів;

п. 2.З., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 10.1., який зобов`язує водія перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 11.13., згідно якого на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу;

п. 12.1., у якому вказано, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У результаті порушення обвинуваченим ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України трапилася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажир автомобіля «DACIA LOGAN» ОСОБА_6 померла від поєднаної закритої травми живота у вигляді травматичного розриву тканини печінки та гострої крововтрати, а також закритої травми грудного відділу хребта з повним розривом 6-7-го міжхребцевого зчленування та речовини і оболонок спинного мозку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину у повному обсязі при обставинах викладених в обвинувальному акті та суду показав, що проживає в АДРЕСА_1 . Потерпіла ОСОБА_6 є його дружиною.

06.08.2017 біля о 08 годині 28 хвилин він разом з дружиною виїхали на відпочинок в напрямку Мукачево. Він, керуючи автомобілем марки «DACIA LOGAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався ділянкою автодороги «Мукачеве-Львів» у напрямку м. Мукачеве, по вул. 16 Липня у смт. Делятин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області. Дружина знаходилась на передньому сидінні пасажира. При проїзді заокруглення дороги у праву сторону, він не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, не справився з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автопоїздом у складі тягача марки «DAF FT ХF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_2 та напівпричепа марки «SCHWARZMULLER SРА-ЗЕ», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 .

Внаслідок порушенням ним Правил дорожнього руху України відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої його дружина ОСОБА_6 отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких померла.

У вчиненому щиро розкаявся та запевнив суд, що подібного більше не повторить. Просить суворо не карати та обрати покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Просить застосувати ЗУ «Про амністію у 2016р.», оскільки він має на утриманні неповнолітню дитину та не позбавлений батьківських прав.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовом засіданні не заперечив щодо застосування ЗУ « Про амністію у 2016 р.» до обвинуваченого. Будь- яких претензій до обвинуваченого не має.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України суд за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши перед цим, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має, їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст 286 КК України, оскільки він керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_6 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання.

Як пом`якшуючі його вину обставини суд врахував: щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину, щиро розкаявся перед судом, під час досудового рослідування та в суді давав послідовні визнавальні показання, добровільно брав участь у слідчих діях, а також повне добровільне відшкодування витрат за залучення експерта, відсутність претензій у потерпілого.

Обставин, що обтяжують вину обвинуваченого судом не встановлено.

Крім того суд враховує те, що він є раніше не судимим та не притягувався до кримінальної і адміністративної відповідальності, вчинив тяжкий злочин з необережності, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному диспансері та психоневрологічній лікарні, не страждає алкоголізмом та не потребує примусового лікування, а також те, що він має на утриманні неповнолітнью дочку, відносно якої не позбавлений батьківських прав (25, 40-46).

Згідно довідки Служби у справах дітей Надвірнянської РДА від 18110.2017 п. № 03-19/503 ОСОБА_4 не позбавлений батьківських прав відносно своєї дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 24).

Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого суд при призначенні покарання враховує неумисну форму вини обвинуваченого та його поведінку в судовому засіданні, яка свідчить про прагнення винного згладити наслідки вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, а також суд враховує ті обставини справи, що обвинувачений є чоловіком загиблої потерпілої, суд приходить до висновку про про призначення покарання в межах мінімальної санкції статті за цей вид злочину, передбаченого Особливою частино КК України у виді позбавлення волі.

Суд вважає за доцільним призначати обвинуваченому ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком два роки.

Крім того, як встановлено ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

У ст. 3 вказаного Закону зазначено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIIІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст. 13 названого Закону).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 заявив клопотання про застосування до нього Закону України "Про амністію у 2016 році", оскільки у нього на утриманні знаходиться неповнолітня дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Прокурор не заперечував проти застосування до ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році» із зазначених вище підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким, або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:
в) особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Судом встановлено, що на утриманні у обвинуваченого є неповнолітня дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої він не позбавлений батьківських прав, що підтверджується копією свідоцтва про народження та довідкою служби у справах дітей Гусятинської райдержадміністрації Тернопільської області.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є необережним злочином, який не є особливо тяжким. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив 06.08.2017 року, тобто до дня набрання чинності (07.09.2017 р.) Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась, обтяжуючих обставин не має.

За таких обставин, суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», останній письмовою заявою від 16.10.2017 року підтвердив, що не заперечує проти застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р., наслідки застосування цього закону йому зрозумілі (а.с. 56), а тому він підлягає звільненню від відбування основного та додаткового покарання.

Питання речових доказів слід вирішити керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, ст. 1 ЗУ «Про амністію в 2016 році», суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання три роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк два роки.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного та додаткого покарання на підставі п. "В" ст. 1 Закону України " Про амністію у 2016 році"

Речові докази по справі: автомобіль марки "DACIA LOGAN", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території Надвірнянського відділу поліції ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області - передати власнику авто ОСОБА_4 .

Речові докази по справі: автомобіль марки «DAF FT ХF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який фактично переданий на відповідальне зберіганння водію ОСОБА_7 - передати власнику автомобіля ОСОБА_10 .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу домашній арешт скасувати.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1