Справа № 626/2124/17
Провадження № 1-кс/626/531/2017
УХВАЛА

24.12.2017 року м.Красноград

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , секретаря ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , стосовно ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Заря Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не засудженого,про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000592 від 21.12.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.1,12 ч.2 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_5 звернувся до Красноградського районного суду з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.1,12 ч.2 ст.115 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СВ Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000592 від 21.12.2017 року за ознаками п.1,12 ч.2 ст.115 КК України. У вчиненні кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_7 та ОСОБА_6 яким 22.12.2017 року повідомлено про підозру у вчиненні умисного вбивства, тобто умисному протиправному заподіянні смерті двом або більше особам та вчинене за попередньою змовою групою осіб

Підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень є зібрані в кримінальному провадженні докази. У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України віднесені до особливо тяжких. Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України: спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання за вищевказаними підставами та зазначив, що у органів досудового розслідування є достатні підстави вважати, що обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, надасть можливість підозрюваному зникнути та переховуватися від слідства та суду для уникнення кримінальної відповідальності, що свідчить про неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, які не забезпечать виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Підозрюваний в судовому засіданні винним себе у скоєнні злочинів, у вчиненні яких він підозрюється визнав , просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник в судовому засіданні просив відмовити органу досудового розслідування в задоволенні клопотання та обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, посилаючись на те, що його підзахисний має місце проживання, родину , провину визнав. Вважає можливим обрати стосовно підозрюваного цілодобовий домашній арешт за місцем його проживання.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

21.12.2017 року СВ Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУ НП в Харківській області розпочато досудове розслідування кримінальних правопорушень за ознаками п.1,12 ч.2 ст.115 КК України (№ з Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000592), за фактом того, що 18.12.2017 приблизно о 23-й годині, ОСОБА_7 разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшли до будинку АДРЕСА_3 , фактичним власником якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де разом з нею проживала ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою спілкування з вказаними особами.

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 покликали ОСОБА_8 для розмови, але остання двері не відчинила та відмовила впустити останніх до будинку і взагалі з ними спілкуватися, у зв`язку з чим між нею та останніми виникла сварка. На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_8 у ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виник злочинний намір, спрямований на протиправне позбавлення її життя, а також інших осіб, які можливо перебували в даному будинку.
Реалізуючи свій злочинний намір, діючи спільно та узгоджено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який раніше неодноразово бував у вказаному будинку та достовірно знав розташування кімнат, дверей та замикаючих пристроїв, вимкнули на зовнішній стіні будівлі тумблер, через який було підведено електропостачання, тим самим знеструмивши житло, після чого вдвох проникли до будинку, та зайшли до кімнати, де на ліжку відпочивала ОСОБА_8 , а на кріслі сиділа ОСОБА_9 .

Далі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , діючи спільно і узгоджено, за попередньою змовою між собою, маючи прямий умисел групи, направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і бажаючи їх настання, кухонним ножем з довжиною леза 15 см, який знайшли у вказаному будинку, по черзі нанесли останній по декілька ударів в область голови та тулуба, заподіявши 5 колото-різаних ран, а саме: біля правої пахвової області, на правій щоці, на передній поверхні шиї з правої сторони, 2 рани на правій боковій поверхні грудної клітки.
Згідно висновку експерта №116НВт/17 від 22.12.2017, від отриманих колото-різаних поранень, проникаючих в грудну порожнину з пошкодженням правої легені, правого куполу діафрагми, печінки, через гостру втрату крові, ОСОБА_8 померла на місці.

Одразу після цього, без розриву у часі, останні, діючи спільно і узгоджено, продовжуючи реалізовувати прямий умисел групи, направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і бажаючи їх настання, кухонним ножем з довжиною леза 15 см., нанесли ОСОБА_9 чотири удари в передню частину тіла, заподіявши 4 колото-різаних рани на передній поверхні грудної клітки на рівні 3-го міжребер`я.
Згідно висновку експерта №117НВт/17 від 22.12.2017, від отриманих 4 колото-різаних ран на передній поверхні грудної клітки, проникаючих в грудну порожнину з пошкодженнями серця та великих судин, через гостру втрату крові, ОСОБА_9 померла на місці.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 12 ч.2 ст.115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двом особам, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Про підозру за п.1,12 ч.2 ст.115 КК України повідомлено ОСОБА_6 22.12.2017 року.

Згідно протоколу від 22.12.2017 року ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні вищевказаних злочинів 21.12.2017 року о 23-й годині.

Копію клопотання з додатками отримано підозрюваним у встановлений законом строк. Клопотання подано до суду та судове засідання відбувається у встановлені законом строки.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Злочини, передбачені п.1,12 ч.2 ст.115 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі та довічного позбавлення волі.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які інкримінуються йому органом досудового розслідування, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінальних правопорушень, що інкримінується йому органом досудового розслідування.

Аналізуючи ризик переховування від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_6 з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особистість підозрюваного встановлено, що він за місцем реєстрації не проживає, не працює, а тому є значним ризик того, що підозрюваний, під важкістю відповідальності, виїде за межі України, тим самим сховається від слідства та суду.

Реальним є і ризик визначені п.5 ч.1 ст.177 КПК України , оскільки враховуючи репутацію підозрюваного, цілком можливим є вчиненя ним іншого кримінального правоопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях національного законодавства, а саме в ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, цим підтверджується наявність ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрюваний відповідно до ст.183 ч.2 п.4 КПК України відноситься до осіб, до яких можливо застосований запобіжний захід у вигляді тримання від вартою.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 умисних особливо тяжких кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких підозрюється, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 18.02.2018 включно.
Згідно ст.183 ч.4 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави у вказаному кримінальному провадженні, оскільки злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , спричинив загибель людей.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 193,194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури по кримінальному провадженню № 0000592 від 21.12.2017 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№ 27) в межах строку досудового розслідування до 18 лютого 2018 року включно.
Копію ухвали направити до Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури та начальнику Харківського слідчого ізолятора - для виконання, прокурору - для відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .