Справа №463/4312/17
Провадження №1-в/463/165/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2017 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

лікаря-психіатра ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву лікаря-психіатра Комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер ОСОБА_5 про припинення застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку щодо ОСОБА_6 , -

встановив:
до суду звернувся із заявою лікар-психіатр про припинення застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку щодо ОСОБА_6 , оскільки комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку про обґрунтованість рішення про припинення застосування примусового заходу медичного характеру.

В судовому засіданні лікар-психіатр заяву підтримала, пояснила, що ОСОБА_6 періодично лікувався стаціонарно протягом 2007-2014 років, проте після виписки з стаціонару у серпні 2014 року жодного разу в диспансер не з`являвся. За адресою прописки не проживає, місце його перебування та проживання невідоме, перебуває у розшуку. Оскільки Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер не може забезпечити виконання примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_6 , просить заяву задоволити та припинити їх застосування.

В судовому засіданні прокурор проти заяви заперечив, оскільки лікування після 2014 року ОСОБА_6 не проводилось, на огляди до лікаря останній не з`являється, примусові заходи медичного характеру не надаються.

Захисник особи, щодо якої вирішується питання припинення застосування примусових заходів медичного характеру заяву підтримав.

Оглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового засідання, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому ст.95 Кримінального кодексу України та ст.512 КПК України порядку. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ч.2 ст.95 КК України особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Судом встановлено, що постановою Галицького районного суду м.Львова від 21.08.1999 року щодо ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування в Дніпропетровській психіатричній лікарні з суворим наглядом. Після чого примусові заходи протягом 2002- 2005 років неодноразово продовжувалися. Останній раз постановою Галицького районного суду м. Львова від 13.07.2006 року ОСОБА_6 змінено примусові заходи медичного характеру з примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Як вбачається із висновку №49 від 29.08.2017 року (а.с.4-8) ОСОБА_6 знаходиться на обліку у Львівському обласному психоневрологічному диспансері з 2005 року з діагнозом параноїдна шизофренія. Постановою Галицького районного суду м.Львова від 21.08.1999 року застосовано примусовий захід медичного характеру у вигляді примусового лікування у Дніпропетровській психіатричній лікарні з суворим наглядом. Після цього примусові заходи медичного характеру неодноразово продовжувалися. Останній раз, постановою Галицького районного суду м.Львова від 13.07.2006 року змінено примусові заходи медичного характеру з примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Вважають, що оскільки хворий ОСОБА_6 в диспансер не з`являється, протягом тривалого часу перебуває в розшуку, що унеможливлює забезпечення виконання постанови суду у вигляді примусового заходу медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, комісія прийшла до висновку про припинення ОСОБА_6 надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 фактично добровільно лікування не приймав, висновок про припинення примусових заходів складений без його огляду, окрім того 24.10.2017 року ОСОБА_6 поступив на стаціонарне лікування в 12-те відділення КЗ ЛОР «ЛОКПД», що свідчить по відсутність покращення у психічному стані хворого.

Тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.514 КПК України, ст.ст. 94, 95 КК України, -

ухвалив:
в задоволенні заяви лікаря-психіатра Комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер ОСОБА_5 про припинення застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку щодо ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1