Дата документу Справа № 329/355/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 329/355/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/1425/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
8 листопада 2017 року м. Запоріжжя
Судова колегія з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Чернігівського районного суду Запорізької області від 13 червня 2017 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Єлізаветівка Приморського району Запорізької області, громадянин України, який має неповну середню освіту, не працюючий, неодружений, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
18 березня 2010 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 6 червня 2014 року на підставі ст. 4 п. (а) Закону України «Про амністію у 2014 році» на невідбутий строк 6 місяців 19 днів,
судимий 9 березня 2017 року Чернігівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту,
визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та його засуджено:
- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком від 9 березня 2017 року Чернігівського районного суду Запорізької області, більш суворим за цим вироком, призначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення в період з 14 березня 2017 року по день ухвалення вироку, тобто до 13 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вироком вирішено питання судових витрат та речових доказів,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим в тому, що він 26 січня 2017року, приблизно о 08.30 годині, знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_9 , повторно, таємно викрав чавунну плиту, вартістю 301 грн. 32коп., та колосникову решітку, вартістю 47 грн. 47коп., і з викраденим покинув місце вчинення злочину, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 349 грн. 6 коп.
Крім того, 24 лютого 2017 року, близько 20.20 години, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні магазину «Золота рибка», розташованого по вул. Соборній, 406а в смт. Чернігівка, повторно, відкрито викрав 4 пляшки пива, загальною вартістю 48 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.
Як випливає із змісту апеляційної скарги, обвинувачений, не оскаржуючи вирок суду в частині кваліфікації його дій і доведеності вини, вважає призначене покарання занадто суворим, просить вирок змінити, призначивши покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Вважає, що суд не врахував ряд обставин, що пом`якшують покарання, не конкретизуючи які обставини не враховані судом першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді по справі, захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 , який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, вважав, що суд в достатній мірі не врахував щире каяття обвинуваченого та вчинення злочинів через скрутне матеріальне становище, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав, що підстави для зміни вироку відсутні, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 та за ч. 2 ст. 186 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, у тому числі обвинуваченого ОСОБА_7 , в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.
У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини пом`якшуючи та обтяжуючі покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд, призначаючи ОСОБА_7 покарання, виконав вимоги ст. 65 КК України, а саме: врахував дані про особу обвинуваченого, які свідчать про те, що він раніше був судимий, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується негативно, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, в стані алкогольного сп`яніння, що правильно визнано обставиною, яка обтяжує покарання, та суд прийшов до обґрунтованого висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання з позбавленням волі в умовах ізоляції від суспільства.
Разом з тим, суд першої інстанції в достатній мірі врахував і обставину, яка пом`якшують покарання та полягає у щирому каятті у вчиненому.
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим можливо лише з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі.
Не є суворим покарання і з огляд у на його розмір.
Так за ч. 2 ст. 185 КК України судом першої інстанції було призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, а за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, тобто в мінімальних розмірах, передбачених санкціями відповідних статей кримінального закону.
У відповідності до ст. 69 КК України підставами для призначення покарання в розмірі, нижчому від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу є наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також дані про особу обвинуваченого.
Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_7 раніше був судимий за вчинення умисних тяжких, в тому числі і корисливого злочинів, відбував покарання у місцях позбавлення волі, за місцем проживання характеризується негативно, офіційного джерела існування на час вчинення злочинів не мав, та знову вчинив два епізоди корисливих злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжких. Сукупність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів відсутня.
З огляду на наведене, оцінюючи у сукупності дані про особу обвинуваченого, характери та ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для застосування ст.ст. 69 КК України до призначених ОСОБА_7 покарань за кожний з вчинених ним злочинів, відсутні.
Разом з тим, оцінивши ставлення обвинуваченого до вчинених ним злочині, а також думку потерпілих, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про можливість виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів із призначенням покарань в мінімальних межах, визначених у санкціях ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України для даного виду покарання.
Остаточне покарання у відповідності до ст. 70 КК України судом першої інстанції призначене шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, що також не свідчить про суворість призначеного обвинуваченому остаточного покарання.
Відповідно до положень ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Судова колегія вважає, що розмір призначеного ОСОБА_7 покарання відповідає тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості та тяжким злочином, даним про його особу, а також відповідає вимогам ст. 65 КК України, критерію справедливого покарання та його меті.
Доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду не спростовують, оскільки судом першої інстанції в повній мірі встановлено та належним чином оцінено і враховано всі обставини, які за законом повинні бути врахованими при призначенні особі покарання.
Істотних порушень органами досудового слідства чи судом норм кримінально-процесуального закону, які були б підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.
Не є підставою для зміни вироку суду в частині призначеного покарання у відповідності до ст.ст. 408, 409 КПК України необхідність зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення обвинуваченого.
Разом з тим, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України судова колегія вважає необхідним зарахувати обвинуваченому цей строк з дня, наступного після ухвалення вироку, по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 14 червня 2017 року по 20 червня 2017 року.
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Чернігівського районного суду Запорізької області від 13 червня 2017 року стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України залишити без змін.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 р. зарахувати ОСОБА_7 до строку покарання строк попереднього ув`язнення в період з 14 червня 2017 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим ОСОБА_7 , який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4