Номер провадження: 11-сс/785/570/18
Номер справи місцевого суду: 523/4160/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши в закритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 26.03.2018 року про обрання запобіжного заходу по кримінальному провадженню №0001415 від 26.03.2018 року, -

встановив:
оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Суворовського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_9 погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 4, та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, до 24.05.2018 року, з визначенням розміру застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 88100 (вісімдесят вісім тисяч сто) гривень, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрований та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, відносно якого 19.12.2017 року було складено повідомлення про підозру та 09.01.2018 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та якому 12.01.2018 року ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у зв`язку з ухиленням від вказаного запобіжного заходу ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси 06.02.2018 року надано дозвіл на затримання з метою доставки до суду для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, 01.02.2018 року постановою слідчого СВ Суворовського ВП у м. Одесі ГУ НП в Одеській області оголошено в розшук,

підозрюваного в кримінальному провадженні №0001415 від 26.03.2018 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Суворовського ВП ГУНП України в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0001415 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_8 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за наступних обставин.

Так, 25.03.2018 року біля 20 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку № 42 по вул. Ген. Бочарова в м. Одесі, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_4, у якої в правій руці знаходилась жіноча сумка чорного кольору, яку визначив об`єктом свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна. З метою реалізації зазначеного умислу, ОСОБА_8 , підійшов з правого боку до потерпілої ОСОБА_10 та підбив своєю ногою її праву ногу, внаслідок чого остання впала на землю. Після цього, ОСОБА_8 став виривати у неї з рук належну потерпілій сумку. Потерпіла в свою чергу здійснювала при цьому опір ОСОБА_8 та утримувала сумку при собі. Проте, ОСОБА_8 , не бажаючи припиняти свої протиправні дії, направлені на відкрите викрадення чужого майна, відкрито викрав належне ОСОБА_10 майно, а саме: жіночу сумку чорного кольору вартістю 150 гривень, в якій знаходився мобільний телефон марки «LG» в корпусі чорного кольору в чохлі червоного кольору, загальною вартістю 1000 гривень, імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 з сім картою мобільного оператора «Київстар», матеріальної цінності не представляє № НОМЕР_3 , на рахунку якої знаходились кошти в розмірі 20 гривень та сім-картою мобільного оператора «лайфселл», матеріальної цінності не представляє, номер не пам`ятає, зарядний пристрій чорного кольору, матеріальної цінності не представляє, паспорт громадянина України та ідентифікаційний код на ім`я іншої особи, окуляри коричневого кольору, вартістю 500 гривень, карта «Приват Банку», матеріальної цінності не представляє, на якій знаходились гроші в розмірі 2700 гривень, гаманець вартістю 700 гривень. Після чого з місця скоєння правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Тим самим, своїми діями ОСОБА_8 завдав матеріального збитку потерпілій на суму в розмірі 5070 гривень.
26 березня 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

26.03.2018 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 26.03.2018 року задоволено клопотання слідчого та обрано запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_8 у виді тримання під вартою та визначено розмір застави у сумі 88100 (вісімдесят вісім тисяч сто) гривень.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у виді цілодобового домашнього арешту. При цьому, захисник посилається на те, що ухвала слідчого судді постановлена з порушення процесуального закону, зокрема в ухвалі слідчий суддя не виклав обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також при визначенні розміру застави слідчий суддя не врахував матеріального становища підозрюваного та визначив занадто великий для підозрюваного розмір застави. Слідчим суддею не взято до уваги те, що ОСОБА_8 повідомив слідчого про його готовність сприяти слідству, та не має намірів переховуватися від слідства, здійснювати тиск на потерпілу та свідків. З огляду на це, за переконанням апелянта оскаржувана ухвала є не обґрунтованою та не вмотивованою.

Апеляційний розгляд проведено за відсутністю підозрюваного, оскільки від не заявляв клопотання про розгляд апеляційної скарги захисника за його участю.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, суду про що свідчить те, що з місця вчинення злочину він зник разом з викраденим майном, знаходився у розшуку; може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність, про що свідчить те, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, знаходився у розшуку, не працевлаштований, постійного фінансового доходу не має; може перешкоджати слідству іншим чином.

Рішення слідчого судді щодо обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що, за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», №42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

В сукупності з зазначеним, у відповідності до ст. 178 КПК України, слідчий суддя взяв до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину, в якому він обґрунтовано підозрюється та дані про особу підозрюваного, про які зазначено у клопотанні слідчого.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.

Таким чином, докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, на думку апеляційного суду, виключають собою можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Апеляційний суд вважає, що обрання міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою в даній справі узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Апеляційний суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування, по даній конкретній справі, з урахуванням особи підозрюваного ОСОБА_8 та обставин інкримінованого йому корисливого злочину, який пов`язаний з відкритим викраденням чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, тяжкості можливого покарання у разі доведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя районного суду з достатньою повнотою мотивував своє рішення та на законних підставах визначив розмір застави, як альтернативу запобіжному заходу у виді тримання під вартою, який не перевищує розмір застави, встановлений положеннями п.3 ч.5 ст.182 КПК України.

Слідчий суддя правильно вирішив, що застава в межах розмірів, зазначених в п.3 ч.5 ст.182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків, а тому обґрунтовано визначив йому заставу у виді 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 88100 (вісімдесят вісім тисяч сто) гривень, який в даній справі не може бути визнаний завідомо непомірним для підозрюваного і одночасно є достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, в тому числі і з урахуванням того, що він не має міцних соціальних зв`язків, перебував у розшуку.
На думку апеляційного суду, такий розмір застави є достатнім і прийнятним також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Таким чином, доводи захисника щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Матеріали справи не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного.

Будь-яких порушень норм КПК України під час розгляду клопотання слідчим суддею, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали, не встановлено.
На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-
постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 26.03.2018 року, якою в кримінальному проваджені №0001415 від 26.03.2018 року задоволено клопотання слідчого СВ Суворовського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_9 погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №4, та відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, з визначенням розміру застави як запобіжного заходу, у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 88100 (вісімдесят вісім тисяч сто) гривень залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4