УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна Благодійного фонду підтримки дитячого спорту «Юніор» - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 120 171 001 000 141 29 за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України,
у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м.Києва звернувся слідчий Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 з погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 120 171 001 000 141 29.

На обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні Шевченківського УП ГУНП у м. Києві знаходиться вищевказане кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.

Встановлено, що 26.11.2017 невстановлені особи, перебуваючи за адресою: м. Київ, площа Перемоги, 1, з корисливих мотивів, позбавили волі та утримували в автомобілі «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 .

За даними розслідування 27.11.2017 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи на території м. Києва, за попередньою змовою групою осіб, вимагали грошові кошти від рідних ОСОБА_6 за звільнення останнього.

Під час огляду 27.11.2017 автомобіля за адресою: м. Київ, вул. Старовокзальна, 12, виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , комплект ключів від автомобіля з брелком, мобільний телефон «Samsung Duos» ІМЕІ(1): НОМЕР_3 ІМЕІ(2): НОМЕР_4 , мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ(1): НОМЕР_5 ІМЕІ(2): НОМЕР_6 , два комплекти ключів, пластикова картка кальян клубу, папка пластикового типу з надписом «Сулейман», зимова чоловіча дублянка з хутра, предмет, візуально схожий на биту.

Того ж дня, проведений обшук ОСОБА_8 , під час якого вилучений мобільний телефон «iPhone», та обшук ОСОБА_9 , який добровільно надав мобільний телефон «iPhone» модель «6S», годинник «Orient», ремінь «Paul&Shark», шнурки до кросівок, шнурки до підштанок.

Рішенням слідчого від 27.11.2017 перелічені вище речі на підставі ст. 98 КПК України визнані речовими доказами.

У зв`язку з тим, що вказані вище предмети є речовими доказами у кримінальному провадженні, однак є тимчасово вилученим майном, з метою їх збереження, слідчий просив накласти на них арешт.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що автомобіль «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить Благодійному фонду підтримки дитячого спорту «Юніор», не може бути доказом у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим майном серед іншого можуть бути речі, якщо вони виготовлені, пристосовані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, набуті кримінально протиправних шляхом.

Частиною 2 статті 168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час огляду та обшуку, що у силу ч. 5 ст. 171 КПК покладає на слідчого обов`язок звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення на таке майно арешту.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України та причетність до них ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Абзацом другим вказаної норми визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається, серед іншого, з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального право рушення, зберегли на собі сліди його вчинення та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчим та матеріалами клопотання доведено, що речі, які вилучені у причетних до вчинених кримінальних правопорушень осіб, можуть містити на собі сліди кримінальних правопорушень.

Водночас, ініціатором клопотання не наведено обґрунтованих підстав вважати автомобіль «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить Благодійному фонду підтримки дитячого спорту «Юніор», та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного, речовими доказами у кримінальному провадженні, тобто такими, що містять на собі сліди вчиненого.
Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для часткового задоволення клопотання слідчого.

Крім того, слідчим доведено існування реальних ризиків приховування та використання вказаного майна.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 задовольнити частково.
Накласти у кримінальному провадженні № 120 171 001 000 141 29 арешт на таке майно:
- мобільний телефон «Samsung Duos», ІМЕІ(1): НОМЕР_3 ІМЕІ(2): НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон марки «Nokia», ІМЕІ(1): НОМЕР_5 ІМЕІ(2): НОМЕР_6 ;

- мобільний телефон марки «iPhone» моделі «5SE», ІМЕІ: НОМЕР_7 ;

- мобільний телефон марки «iPhone» моделі «6S», ІМЕІ: НОМЕР_8 з сім-картою абонентського номеру «ВФ Україна» НОМЕР_9 ;

- два комплекти ключів;

- пластикову картку кальян клубу;

- папку пластикового типу синього кольору з надписом «Сулейман»;

- зимову чоловічу дублянку з хутра коричневого кольору;

- предмет, схожий на биту.

У задоволенні клопотання щодо накладення арешту на решту майна відмовити.

На цю ухвалу упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва.
Арешт майна також може бути скасований ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя ОСОБА_1