Справа № 536/1533/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кременчуці матеріали кримінального провадження № 0000778, які надійшли з Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області з обвинувальним актом за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем: м. Кременчука Полтавської області, українцем, громадянином України, з повною загальною середньою освітою, одруженим, маючим на утриманні малолітню дитину, не працюючим, проживаючим та зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимим,-

В С Т А Н О В И В:

18.08.2017 року, близько 10-ї години у ОСОБА_5 , який у цей час перебував в с. Чечелеве Кременчуцького району виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення металевого накриття даху господарчої споруди, розташованої на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний намір, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_5 , 18.08.2017 року, близько 11-ї години, на власному автомобілі, прибув на територію вищевказаного домоволодіння.

Далі ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, демонтував та викрав 19 сталевих листів, розміром 850х600х0,5 мм. кожен, вартістю одного листа 46 грн., загальною вартістю 878 грн., які слугували накриттям даху господарчої споруди, розташованої на території домоволодіння за вищевказаною адресою.

Після цього ОСОБА_5 викрадене майно завантажив у власний автомобіль і розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальних збитків на суму 878 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та суду пояснив, що вчинив злочин за вищевикладених обставин.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, роз`яснивши зміст ч. 3 ст. 349 КПК України та оскільки проти такого розгляду сторони кримінального провадження не заперечували, суд вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи пояснення обвинуваченого, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Так, обвинувачений давав чіткі та послідовні пояснення стосовно обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, вказуючи на спосіб, мотив його вчинення. Надані обвинуваченим пояснення повністю узгоджуються зі встановленими судом фактичними обставинами справи.

Оскільки ОСОБА_5 таємно викрав чуже майно (крадіжка), то суд його дії кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, раніше не судимий, у вчиненому розкаявся та критично ставиться до вчиненого.

Пом`якшуюча покарання обставина - щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, слід призначити в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України, що передбачає покарання за вчинене у виді штрафу.

Крім цього, відповідно до ч.2 ст.3 ЗУ «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Згідно до п. «в» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» від відбування покарання звільніються особи, які на день набрання чинності цим Законом не позбавлені батьківських прав та мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 підпадає під дію ЗУ «Про амністію у 2016 році», то суд звільняє його від призначеного цим вироком покарання у виді штрафу.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 349, 370, 374,377 КПК України, ст. 185 КК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

На підставі ч.2 ст.3 ЗУ «Про застосування амністії в Україні», п. «в» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання призначеного цим вироком у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Речові докази по справі:

-19 сталевих листів, розміром 850х600х0,5 мм. кожен - залишити за належністю ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляція в Апеляційний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Кременчуцький районний суд Полтавської області, а засудженому, який перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1