1-кп/381/101/18
381/4134/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 січня 2018 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001064 від 02.10.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оленівка, Фастівського району, Київської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 16.11.2015 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 01 жовтня 2017 року, близько 06 год., перебуваючи на території Державного підприємства «Дослідницьке господарство "Оленівське" Національного наукового центру «Інститут механізації та електрифікації сільського господарства» розташованого в с. Оленівка, Фастівського району, Київської області по вул. В.Ханенко, 2 вирішив скоїти крадіжку дизельного пального. Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, відкрив кришку паливного баку трактору марки «ПТЗ-82» та злив 12 літрів дизельного пального вартістю 24,25 грн. за 1 літр загальною вартістю 291 грн. до пластикової каністри. Після цього, ОСОБА_4 , намагався довести свій злочинній намір до кінця і винести викрадене дизельне пальне з території підприємства, але в цей час був виявлений на місці скоєння злочину працівником ДП «ДГ «Оленівське». Таким чином, він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», крадіжку і грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним. Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення відповідного злочину. Закінченим замахом на крадіжку є дії особи, яка викрала майно, але одразу була викрита.

Згідно до ч. 2 ст. 15 КК України замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Враховуючи викладене, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_4 , увчиненні умисних дій передбачених ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, які виразились у вчиненні закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Допитаний щодо кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 , визнав себе винним повністю, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають обставинам злочину, повідомив, що 01 жовтня 2017 року, близько 06 год., перебуваючи на території Державного підприємства «Дослідницьке господарство "Оленівське" розташованого в с. Оленівка, Фастівського району, Київської області по вул. В.Ханенко, 2 вирішив скоїти крадіжку дизельного пального. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, відкрив кришку паливного баку трактору марки «ПТЗ-82» та злив 12 літрів дизельного пального до пластикової каністри. Після цього, намагався винести викрадене дизельне пальне з території підприємства, але в цей час був виявлений на місці скоєння злочину працівником ДП «ДГ «Оленівське».
Представник потерпілого в судовому засіданні підтвердив обставини вчиненого злочину, суду повідомив, що претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, значної шкоди ДП «ДГ «Оленівське» не завдано, просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини цього злочину і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини і особливості вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Так, ОСОБА_4 , вчинив закінчений замах на злочин, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості та умисним корисливим (ч. 2 ст. 185 КК України), раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризуються посередньо.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, думку представника потерпілого, який повідомив, що претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, значної шкоди ДП «ДГ «Оленівське» не завдано, просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, тому суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання серед альтернативних санкцій ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та з урахуванням обмежень, встановлених ч. 3 ст. 68 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на обвинуваченого встановлені ст. 76 КК України обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є обґрунтованим, справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Під час судового розгляду з боку сторін кримінального провадження були відсутні клопотання щодо обрання заходів забезпечення, у тому числі запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 1, ч.3 ст. 349, ст.ст.368, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з дня постановлення вироку.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме: пластикова каністра з 12 літрами дизельного палива, яку намагався викрасти ОСОБА_4 , залишено на зберігання директору ДП «ДГ «Оленівське» ОСОБА_6 залишити у власника.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1