АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №611/101/17-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1902/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
- головуючого ОСОБА_2 ,
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження № 11кп/790/1902/17 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Барвінківського районного суду Харківської області від 26 квітня 2017 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвінкове Харківської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,-
- 14.06.1995 року Барвінківським районним судом Харківської області за ст.17, ч.3 ст.81, ч.2 ст.140, ст.42 КК України (в редакції від 1960 року) на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 17.07.1998 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.81, ч.3 ст.140, ст.42 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений 12.06.2001 року за відбуттям строку покарання;
- 28.03.2003 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.296 КК України, із застосуванням ст.ст.69, 70 КК України на 1 рік 3 місяці позбавлення волі, звільнений 29.01.2004 року за відбуттям строку покарання;
- 16.10.2009 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч.1 ст.122 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;
- 30.06.2010 року Барвінківським районним судом Харківської області ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.71 КК України до покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 20.07.2012 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 13 днів;
- 19.11.2013 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.342 КК України із застосуванням ст.ст.70, 71 КК України до покарання 2 роки позбавлення волі. Звільнений 02.07.2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 23 дні,-
засуджено:
- за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі;
- за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 визначено остаточне покарання 3 роки 3 місяці позбавлення волі.
Кримінальне провадження було розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.
Як установив суд, 17 липня 2016 року, точний час в ході слідства не встановлений, ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за пропозицією ОСОБА_8 , з метою крадіжки чужого майна прийшов до приміщення сараю розташованого на території домоволодіння ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 .
Реалізуючи злочинний умисел на крадіжку чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи протиправно, умисно, з корисливого мотиву, в групі осіб, повторно, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , впевнившись, що їх дії не будуть ніким помічені, шляхом вільного доступу проник всередину приміщення сараю, звідки таємно викрали металеві регістри із труб діаметром 80 мм, загальною довжиною 10,8 метрів, вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи від 26.07.2016 року № 43, 108, 55 гривень за один погонний метр.
Своїми злочинними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 завдали потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1172 гривні 34 копійки.
Викрадені регістри із труб ОСОБА_7 ОСОБА_9 та ОСОБА_8 віднесли до ОСОБА_11 та продали за 125 гривень.
Крім того, 21 липня 2016 року, близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_9 з метою крадіжки чужого майна прийшов до приміщення будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_10 .
Реалізуючи злочинний умисел на крадіжку чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи протиправно, умисно, з корисливого мотиву, повторно, в групі осіб, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 впевнившись, що їх дії не будуть ніким помічені, шляхом зриву навісного замка на вхідних дверях проникли всередину приміщення будинку, звідки намагалися таємно викрастиі: металеві настільні лещата вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи від 26.04.2016 року № 43 (далі зазначено вартість згідно цьому ж висновку експертизи) - 600 гривень; електрочайник «DЕLFА DК - 50» вартістю 450 гривень; набір торцевих голівок розміром (8-22) з ключем вартістю 180 гривень; набір скляних стаканів об`ємом 0,2 л. вартістю 81 гривня; 0,85 літрову пляшку олії соняшникової вартістю 28,59 гривень; електродриль ТМ «Витязь» вартістю 508 гривень; перфоратор ТМ «Бош» вартістю 1349 гривень; бензопилу ТМ «Гудлак» вартістю 1600 гривень; чайний сервіз «Пальміра» вартістю 50 грн.
Однак, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 не змогли довести свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від їх волі, тому що після того, як зазначені речі були винесені з будинку та частина їх схована, на територію домоволодіння ОСОБА_10 зайшов ОСОБА_12 , який затримав ОСОБА_7 та ОСОБА_9 і в подальшому викликав працівників поліції.
Своїми протиправними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_9 намагалися заподіяти потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 4846 гривень 59 копійок..
В апеляційній скарзі обвинувачений посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого в наслідок суворості. Зазначив, що суд при призначенні покарання не врахував, що в нього на утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей. Просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити, застосувати до нього ст.69 КК України та пом`якшити призначене покарання.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, про законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про можливість призначення ОСОБА_7 більш м`якого за своїм розміром покарання на підставі ст.69 КК України, безпідставні.
За змістом ч.1 ст.69 КК України суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, лише за наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Як убачається із матеріалів провадження, суд визнав пом`якшуючими покарання обставинами щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, повернення викраденого майна потерпілому.
Однак, яким чином зазначені обставини пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_7 , в апеляційній скарзі не наведено і у матеріалах провадження не міститься.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.
При цьому судом враховано характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який раніше був неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, у тому числі із застосуванням ст.69 КК України, за місцем проживання характеризується задовільно, не працює, проживає один, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, знаходиться на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «синдром алкогольного сп`яніння», вищенаведені обставини, які пом`якшують покарання та обставини, які обтяжують покарання - вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
З огляду на наведене, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст.69 КК України, оскільки відповідних обставин, які б пом`якшували покарання та знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину встановлено не було, і призначив остаточне покарання, вид і розмір якого колегія суддів вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.
Доводи скарги обвинуваченого про наявність у нього на утриманні трьох неповнолітніх дітей, матеріали кримінального провадження не містять та самі по собі, за наявності вищевказаних обставин, не є підставами для пом`якшення призначеного покарання обвинуваченому.
Таким чином, колегія суддів вважає, що за своїм видом та розміром призначене покарання, є справедливим і підстав для його пом`якшення шляхом застосування положень ст.69 КК України, не вбачає.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Вирок Барвінківського районного суду Харківської області від 26 квітня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк перебування під вартою з 27 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим,- в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: