Справа № 369/2690/18
Провадження №1-кс/369/738/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання ОСОБА_3 , про арешт майна,-
В С Т А Н О В И В:
13.03.2018 до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_3 , про арешт майна.

Свої вимоги мотивував тим, що Києво-Святошинським СВ Київської області, під процесуальним наглядом Києво-Святошинської місцевої прокуратури, вже 17 місяців проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003995 від 18.10.2016 р.
21.09.2017 та 14.11.2017 заявником було подано клопотання до слідчого Києво-Святошинського РВ ГУНП у Київської області про залучення його в якості цивільного позивача з додаванням самого цивільного позову.
14.09.2017 заявником було подано клопотання до слідчого управління ГУ МВС України в Київській області про залучення його у якості цивільного позивача з додаванням самого цивільного позову.
21.07.2017, 08.08.2017, 21.09.2017 року заявником було подано клопотання прокурору Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про залучення його у якості цивільного позивача з додаванням самого цивільного позову.
Тому заявник просив суд в якості забезпечення цивільного позову по кримінальній справі № 0003995, накласти арешт на нерухоме майно приватний будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
У відповідності до ч. 1 ст.107 КПК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився.
В судове засідання прокурор, слідчий не з`явився, причини неявки суду не відомі.
У відповідності з ч.3 ст. 306 КПК України відсутність прокурора, слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, перевіривши матеріали клопотання та долучені до нього матеріали, приходить до наступних висновків.
Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, вважає у задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки заявник у клопотанні не довів необхідність такого арешту, а також наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження даного майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170- 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про арешт майна, відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1