Справа №597/182/18
Провадження №1-кп/597/26/2018
ВИРОК
"20" березня 2018 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
12 лютого 2018 року, близько 13 години 15 хвилин, ОСОБА_4 під час суперечки з ОСОБА_5 на вулиці міста Заліщики, біля входу в магазин Цитрус, що за адресою вул.С.Бандери 17 Б, діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, схопила останню лівою рукою за волосся та нанесла два удари правим кулаком в обличчя зліва біля ока, тримаючи в руці ножиці пошкодила потерпілій ними ліву вушну раковину. Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_4 схопила рукою за волосся ОСОБА_5 та вдарила її головою та лівим плечем до стіни будівлі магазину. Внаслідок незаконних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі та лівому плечі, садна на лівій вушній раковині, які за ступенем тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Не дивлячись на те, що обвинувачена ОСОБА_4 своєї вини у заподіянні тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 не визнала і пояснила, що у день інциденту йшла забирати сина зі школи і побачила на вулиці С.Бандери потерпілу, з якою вирішила з`ясувати відносини стосовно написання нею їй повідомлень з образами. В подальшому вона окликнула по імені потерпілу, підійшла до неї, яка на той час знаходилась біля входу в магазин Цитрус, схопила за руку та почала розмову. ОСОБА_5 висловилась в її адресу нецензурною лайкою та втекла від неї в перукарню. Вона за нею не заходила. Згодом туди зайшов якийсь чоловік і через деякий час з ним вийшла ОСОБА_5 . Вона хотіла її схопити, однак не змогла і потерпіла знову втекла та зачинила двері в перукарню. Якийсь час вона сварилась в коридорі з тим чоловіком, який тримав та не впускав її всередину, стукала по дверях. Пізніше прийшов слідчий поліції та запропонував їй пройти з ним у відділення поліції. Обвинувачена пояснила, що за волосся потерпілу не тягала, тільки за одяг, ножиць у руці не мала. Просить вибачення у потерпілої за нанесені моральні страждання, однак цивільного позову не визнає, її вина стверджується показами потерпілої ОСОБА_5 яка пояснила, що 12.02.2018 року, близько 13 години йшла від подруги ОСОБА_6 в перукарню Майя, що в центрі міста Заліщики. Поблизу перукарні почула як хтось її окликнув по імені, побачила що то була ОСОБА_7 , яка одразу підійшовши до неї схопила її за волосся, ображала нецензурною лайкою та погрожувала. Потім обвинувачена витягла ножиці, які приставила їй до обличчя і питала чи їй страшно. ОСОБА_4 била її по обличчю кулаком руки в якому були ножиці, схопивши за голову била нею об стіну. Через деякий час їх розборонив якийсь чоловік і вона мала змогу втекти від обвинуваченої та сховатись в перукарні. Звідти подзвонила знайомому ОСОБА_8 , з яким, коли він прийшов, вийшла на вулицю і там знову її намагалась бити ОСОБА_4 , але ОСОБА_9 їй не дав цього зробити. Знову сховалась в перукарні, зачинила двері, ОСОБА_4 рвалась всередину, била по дверях, заспокоїлась тільки після приїзду поліції.
Винність обвинуваченої стверджується показами свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що 12.02.2018 року приїхав з дружиною в м.Заліщики в магазин Дитячий світ. Дружина зайшла всередину, він залишився в автомобілі. Через деякий час побачив потерпілу, з якою на той час знайомий не був, яка переходила дорогу в напрямку магазину Цитрус. Згодом ще одну жінку, як тепер йому відомо обвинувачену, яка підійшовши ніби обняла потерпілу і знала з неї шапку. Після цього відволікся від них і коли повернув голову в їх сторону побачив що вони тримають одна одну за волосся і розмовляють про щось. В руці в обвинуваченої побачив маленькі дитячі ножиці розового або помаранчевого кольору і вирішив, щоб не сталось біди розборонити їх. Вийшов з автомобіля, підійшов до них і схопивши ОСОБА_4 за руку, в якій були ножиці, сказав щоб вони заспокоїлись. Обвинувачена тримала на той час потерпілу за волосся. Коли відпустила ОСОБА_5 втекла в перукарню, що знаходиться в підвалі, а він пішов до автомобіля.
Вина обвинуваченої стверджується показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які пояснили, зокрема:
свідок ОСОБА_13 пояснила, що 12.02.2018 року потерпіла була в неї вдома. Біля 12 год. 30 хв. пішла в перукарню Майя. Згодом їй подзвонили і сказали що ОСОБА_14 побила ОСОБА_7 . Вона пішла в поліцію і чекала там на ОСОБА_5 . Коли остання вийшла її обличчя було зліва червоне і на лівому вусі була кров. Розказувала що її била ножицями ОСОБА_7 , тягала за волосся та била головою об стіну. Коли вони йшли до подруги, що проживає поблизу відділення поліції ОСОБА_15 сиділа в автомобілі сміялась та сигналила їм;
свідок ОСОБА_11 пояснив, що не пам`ятає точно коли, йому подзвонила подруга ОСОБА_16 та схвильованим голосом попросила прибігти в перукарню Майя, бо її побила ОСОБА_7 . Він був поблизу і швидко прийшовши побачив потерпілу обличчя якої зліва було червоне та на лівому вусі побачив засохлу кров. ОСОБА_14 розказала що її ножицями била ОСОБА_15 , тягяла за волосся та била головою об стіну. Питала його що робити, він радив телефонувати в поліцію, що вона і зробила. Згодом попросила його вийти з нею на вулицю покурити. Коли вийшли там ще була ОСОБА_7 , яка намагалась знову бити ОСОБА_14 , однак він не дозволив їй це зробити і потерпіла втекла в перукарню. Він в коридорі утримував обвинувачену, яка намагалась проникнути всередину та була дуже агресивною, ображала його, хапала за куртку. З обвинуваченою був також її неповнолітній син, який просив його щоб він не тримав його маму, однак він був вимушений це робити, щоб ОСОБА_15 не увірвалась в перукарню. Згодом перевіривши що двері зачинені зсередини відпустив обвинувачену та пішов у своїх справах;
свідок ОСОБА_12 пояснила, що 12.02.2018 року до неї в перукарню Майя була записана ОСОБА_16 . Близько 13 години остання забігла в перукарню і зі сльозами на очах розказала що на неї на вулиці напала з ножицями ОСОБА_7 . Питала що їй тепер робити. Обличчя потерпілої було червоне зліва, на лівому вусі була подряпина і кров. Згодом прийшов ОСОБА_17 , якого викликала ОСОБА_14 , телефонували в поліцію, вийшли на вулицю і одразу ж потерпіла забігла знову і зачинила за собою двері. Обвинувачена бігла за нею, стукала в двері, кричала. Її утримував ОСОБА_17 , заспокоював. З ОСОБА_7 також був її неповнолітній син, який також заспокоював її, однак вона не зважала на них, була дуже агресивною. Інцидент тривав близько 15-ти хвилин і припинився з приїздом поліції.
Стверджується вина обвинуваченої наступними матеріалами кримінального провадження:
заявою ОСОБА_5 від 12.02.2018 року про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за спричинення їй тілесних ушкоджень;
висновком експертизи №40 від 14.02.2018 року відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлено синці на обличчі та лівому плечі, садно на лівій вушній раковині. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, не виключено в час та при обставинах повідомлених обстежуваною. Відносяться дані тілесні ушкодження до категорії легких;
протоколом проведення слідчого експерименту від 14.02.2018 року та фототаблицею до нього, в ході якого потерпіла ОСОБА_5 показала, як ОСОБА_4 12.02.2018 року наносила їй тілесні ушкодження;
заявою ОСОБА_11 від 15.02.2018 року, якою останній добровільно надав працівникам поліції свій мобільний телефон;
протоколом огляду предмета від 15.02.2018 року та скріншотом екрану мобільного телефону марки Самсунг С7, якими зафіксовано наявність вхідного дзвінка на номер ОСОБА_11 від ОСОБА_5 , який було здійснено 12.02.2018 року о 13 годині 32 хвилини.
Виходячи із встановленого в судовому засіданні суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.125 ч.1 КК України так, як вона умисно нанесла легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 .
Призначаючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує те, що скоєне кримінальне правопорушення є невеликої тяжкості.
Особу обвинуваченої ОСОБА_4 , а саме те, що на її утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд не вбачає.
До обставин, які пом`якшують покарання, суд враховує обставини, що характеризують її особу.
А, тому, суд приходить до переконання, що міру покарання обвинуваченій слід призначити в межах санкції ст.125 ч.1 КК України у виді штрафу в дохід держави.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України та призначити їй покарання у виді 850 (вісімсот п`ятдесять) гривень штрафу в дохід держави, що становить 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 моральну шкоду завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень.
В решті позовних вимог відмовити за їх недоведеністю.
На вирок може бути подано апеляцію протягом 30 днів в апеляційний суд Тернопільської області через Заліщицький районний суд.
Суддя: ОСОБА_1