АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/897/2018 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

02 березня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 19 вересня 2017 року в кримінальному провадженні № 0000660 щодо ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 19 вересня 2017 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, та на нього покладені обов`язки, передбачені п.п. 1. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Згідно з вимогами ст. 96-2 КК України у ОСОБА_4 конфісковано грошову суму в розмірі 92 061 грн. 40 коп., що відповідає вартості майна, яким він незаконно заволодів та використав.
Крім того, судом вирішено питання щодо речового доказу та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Не цей вирок потерпілий ОСОБА_3 12 лютого 2018 року подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01 березня 2018 року потерпілому поновлено процесуальний строк оскарження вироку суду першої інстанції, постановленого стосовно ОСОБА_4 .

Між тим, вивчивши апеляційну скаргу потерпілого, вважаю, що вона не відповідає вимогам ч. 2 ст. 396 КПК України.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються:

1) найменування суду апеляційної інстанції;

2) прізвище, ім`я та по батькові (найменування), місце проживання (перебування) особи, яка подає апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є;

3) судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив;

4) вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;

5) клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів;

6) перелік матеріалів, які додаються.

Таким чином, за змістом положень кримінального процесуального закону апеляційна скарга повинна містити прохання апелянта, сформульоване з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду та узгоджуватися з вимогами ст.ст. 404, 409-414, 420-421 КПК України, а також вказівку на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення і доводи на підтвердження такої позиції. Тобто, особа, що подає апеляційну скаргу, зобов`язана зазначити, які існують підстави для скасування або зміни судового рішення, навести обґрунтування своєї позиції.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_3 , посилаючись на порушення його прав, розгляд кримінального провадження у його відсутність, без повідомлення про час, дату і місце судового розгляду, просить скасувати вирок Подільського районного суду м. Києва щодо ОСОБА_4 і "ухвалити новий вирок згідно з його апеляційною скаргою".

Відповідно до ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі:

1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;

2) необхідності застосування більш суворого покарання;

3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;

4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Проте в апеляційній скарзі потерпілого відсутні будь-які доводи на обґрунтування прохання щодо постановлення нового вироку та в якій саме частині, немає і конкретного прохання апелянта, яке б узгоджувалося з повноваженнями суду апеляційної інстанції, виходячи з вимог ст. 420 КПК України. Доводи апелянта зводяться до тверджень про порушення його прав потерпілого під час розгляду кримінального провадження, що, за певних обставин, може бути підставою для скасування вироку і призначення нового розгляду в суді першої інстанції, як це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 415, п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України, при цьому в апеляційній скарзі немає жодних аргументів щодо неправильності висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 , правової кваліфікації вчиненого ним діяння, а також щодо покарання, отже неможливо визначити межі оскарження вироку.

Оскільки прохання апелянта суперечить доводам, викладеним в апеляційній скарзі, є неконкретним, слід визнати апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 такою, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 396 КПК України.

Враховуючи, що наведені недоліки апеляційної скарги перешкоджають розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції, виходячи з положень ч. 1 ст. 399 КПК України, апеляційну скаргу потерпілого слід залишити без руху з наданням семиденного строку для усунення вищенаведених недоліків та роз`ясненням, що відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, суддя-доповідач,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 19 вересня 2017 року в кримінальному провадженні № 0000660 щодо ОСОБА_4 залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити потерпілому, що відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо вона не усунула недоліки апеляційної скарги, котру залишено без руху, в установлений строк.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_2