№ 243/598/18
№1-кп/243/324/2018
У Х В А Л А
іменем України
07 лютого 2018 року м. Слов`янськ

Колегія суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши заяву про відвід,

В С Т А Н О В И Л А:
На розгляді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено заяву про відвід судді ОСОБА_3 , яка у складі колегії суддів ухвалювала обвинувальний вирок відносно ОСОБА_7 , який скоїв правопорушення за попередньою змовою з ОСОБА_6 . Оскільки ця суддя висловила свою позицію та брала участь у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за фактом, що також інкримінується ОСОБА_6 , тобто у вчиненні розбою за попередньою змовою групою осіб, то це викликає сумнів у безсторонності судді.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що заява про відвід судді ОСОБА_3 задоволенню підлягає з наступних підстав.

Статтею 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участь у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанції, при перегляді судових рішень Верховним судом України або за нововиявленими обставинами.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ)

існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, затверджених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року суддя повинен взяти самовідвід від участі у будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Крім того, як указав Європейський суд з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суддя ОСОБА_3 у складі колегії суддів постановила обвинувальний вирок щодо ОСОБА_7 раніше, а саме 22.12.2017 року, яким визнано його винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 3, 186 ч. 2 КК України за фактом, що також інкримінується ОСОБА_6 , тобто в скоєнні розбійного нападу, за попередньою змовою групою осіб, при цьому кваліфікуючою ознакою кримінального правопорушення є саме скоєння нападу за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , тобто суддя визнала саме факт скоєння розбою, який оспорюється обвинуваченою ОСОБА_6 та інкримінується їй в даному кримінальному провадженні.
Тобто, на думку колегії суддів, у разі розгляду даного кримінального провадження цим складом суду буде мати місце порушення ст. 75 КПК України та п. 1 ст. 6 Конвенції.

Керуючись ст.ст. 75-81 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Заяву прокурора про відвід судді ОСОБА_3 задовольнити.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, передати до канцелярії Слов`янського міськрайонного суду Донецької області для визначення складу колегії суддів в порядку ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3