УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/4300/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія : ст. 185 ч.3 КК України Доповідач ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5

за участю : прокурора ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
засуджено за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком впродовж ж двох років.
Згідно ч.1 ст. 76 КК України на обвинуваченого судом покладені обов?язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід ОСОБА_9 не обирався.
Зараховано обвинуваченому у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 17.03.2017 року по 23.03.2017 року (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Житомира, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
засуджено за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком впродовж ж двох років.
Згідно ч.1 ст. 76 КК України на обвинуваченого судом покладені обов?язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишено попередній домашній арешт.
Зараховано ОСОБА_10 у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 17.03.2017 року по 20.03.2017 року (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Постановлено стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 4750.21грн. процесуальних витрат у дольовому порядку по 50% з кожного.
Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Як визнав суд, 17 березня 2017 року у невстановлений слідством час та місці у ОСОБА_12 та ОСОБА_10 виник спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, а саме: в квартиру АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , того ж дня, близько 11год., переслідуючи корисливий мотив, пересвідчившись в тому, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, підійшли до вхідних дверей зазначеної квартири. Знаходячись у вказаному місці, за допомогою заздалегідь підготовлених знарядь ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , застосовуючи фізичну силу, шляхом пошкодження серцевини врізного замка, відкрили вказані вхідні двері та таким чином незаконно проникли до приміщення зазначеної квартири.
Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи в приміщенні однієї із кімнат квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , оглянувши приміщення даної кімнати, на піаніно під серветкою виявили та викрали грошові кошти в сумі 3850 грн., що належить ОСОБА_7 .
В подальшому ОСОБА_12 та ОСОБА_10 з викраденим майном місце вчинення злочину залишили та розпорядились ним на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3850 грн.
Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій вирок суду в частині призначення покарання просить скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 та ОСОБА_10 призначити покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, кожному.
Стосовно ОСОБА_10 , прокурор зазначає, що призначене йому покарання є надмірно м`яким і таким, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення даним про особу обвинуваченого, який в минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, в тому числі умисних корисливих, однак на шлях виправлення не став, висновків не зробив, знову вчинив злочин, раніше судимий. Вказує що на даний час відносно ОСОБА_10 , на розгляді в Житомирському районному суді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням останнього у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України.
Заслухавши доповідача, прокурора про задоволення апеляційної скарги, потерпілу, захисника та обвинувачених, які вважали вирок суду законним і обгрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні вищезазначеного злочину стверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, їх дії за ст. 185 ч. 3 КК України кваліфіковані правильно і ніким не оспорюється.
Разом з тим, як обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі прокурора, призначаючи обвинуваченим покарання, суд не дотримався вимог ст. 65 КК України, при цьому не достатньо врахував, що ОСОБА_9 і ОСОБА_10 в минулому неодноразово притягувалися до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не стали, знову вчинили тяжкий злочин.
За таких обставин, колегія суддів скасовує вирок суду в частині призначення покарання щодо ОСОБА_9 і ухвалює новий вирок при цьому враховуючи, що ОСОБА_9 в минулому двічі був засуджений за вчинення крадіжок чужого майна, однак на шлях виправлення не став, знову вчинив тяжкий аналогічний злочин, визнав вину, щиро розкаявся, думку потерпілої, яка просила не позбавляти його волі, а тому призначає йому покарання в межах санкції ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі.
Також, колегія суддів скасовує вирок суду в частині призначення покарання щодо ОСОБА_10 і ухвалює новий вирок при цьому враховуючи, що ОСОБА_10 в минулому три рази був засуджений за вчинення злочинів, однак на шлях виправлення не став, знову вчинив тяжкий злочин, визнав вину, щиро розкаявся, думку потерпілої, яка просила не позбавляти його волі, а тому призначає йому покарання в межах санкції ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 задовольнити.
Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 11 липня 2017 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в частині призначення покарання скасувати.
ОСОБА_9 призначити покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
ОСОБА_10 призначити покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
У решті вирок залишити без зміни.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і на нього може бути касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Судді: