Справа № 458/897/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2018 року м.Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури: ОСОБА_3

та захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Турці обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 08.09.2017 року о 07 год. 00 хв., з метою незаконної порубки лісу в лісовому масиві, в кварталі №26 обходу №2 виділу №6 Либохорівського лісництва ДП «Боринське лісове господарство», територія якого відноситься до природно-заповідного фонду і являється регіональним ландшафтним парком « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та знаходиться на території Верхньогусненської сільської ради Турківського району Львівської області, умисно, незаконно зрізав бензопилою три дерева породи «бук» загальною кубомасою 3,90 м. куб., чим завдав державі шкоду на суму 15102 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконній порубці трьох дерев на території природно-заповідного фонду ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.246 КК України.

19.09.2017 року між прокурором Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.246 КК України. ОСОБА_4 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: у виді одного року позбавлення волі, але враховуючи те, що ОСОБА_4 активно сприяв досудовому розслідуванні, визнав свою вину, щиро розкаюється у вчиненому, відповідно може виправитись без реальної міри покарання, а тому слід застосувати ст.ст.75, 76 КК України, згідно яких ОСОБА_4 звільняється від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом річного іспитового строку не вчинить нового злочину, буде повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Отримана згода ОСОБА_4 на призначення покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_4 .

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У підготовче судове засідання представник цивільного позивача ДП «Боринське лісове господарство» ОСОБА_6 та представник цивільного позивача Верхньогусненської сільської ради Турківського району Львівської ОСОБА_7 не з`явилися, хоч були належним чином судом повідомленні про дату, час та місце розгляду справи відповідно до закону.

У підготовчому судовому засіданні прокурор Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив суд цю угоду затвердити і враховуючи те, що ОСОБА_4 вперше притягається до кримінальної відповідальності, активно сприяв досудовому розслідуванню, позитивно характеризується за місцем проживання, щиро кається у вчиненому, відповідно може виправитися без реального відбування покарання, призначити йому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили угоду про визнання винуватості укладену між прокурором та ОСОБА_4 затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи. При цьому обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно з ч.1 ст.246 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди від 19.09.2017 року про визнання винуватості між прокурором Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженого сторонами покарання, а також отримана згода обвинуваченого на його призначення.

Шкода завдана державі в особі Верхньогусненської сільської ради Турківського району Львівської області в розмірі 15102 грн.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст.314, 368, 370, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 19.09.2017 року, укладену між прокурором Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винним за ч.1 ст.246 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 19.09.2018 року покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо протягом даного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: три дерева породи «бук» загальною кубомасою 3,90 м. куб. - залишити у розпорядженні ДП «Боринське лісове господарство» як законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Львівської області через Турківський районний суд Львівської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: