Ухвала
Іменем України
22 березня 2018 р.

м. Київ
Справа № 755/3878/17
Провадження № 51-4907 ск 18

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 11 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0015956,

встановив:

За вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11 травня 2017 року

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м. Києва, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_4 визначено остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 14 липня 2014 року у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за те, що 18 листопада 2016 року, приблизно о 14.00 год., під час проїзду в маршрутному таксі № 423, від станції метро «Чернігівська» в напрямку місця свого проживання, вул. Празької, 17, що в м. Києві, під сидінням в салоні маршрутного таксі виявив прозорий поліетиленовий пакет з пазовим замком, у якому був паперовий згорток білого кольору. В подальшому ОСОБА_4 , вказаний пакет зі згортком поклав собі до кишені куртки та на зупинці громадського транспорту «Дарницька площа» вийшов з маршрутного таксі та направився в напрямку адреси свого проживання. В подальшому оглянувши вміст паперового згортку поліетиленового пакету та переконавшись у тому, що порошкоподібна речовина білого кольору, наявна у паперовому згортку, це наркотичний засіб - метадон, усвідомлюючи протиправність своїх дій останній вирішив вжити вказаний наркотичний засіб. Після чого ОСОБА_4 придбав розчин для ін`єкцій «Хлорид натрію» та ін`єкційний шприц одноразового використання місткістю 5 мл. та в подальшому 18 листопада 2016 року приблизно 14.40 год, за адресою:вул. Празька, 5, м. Київ, ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції, після чого під час поверхневого огляду в присутності понятих у гаманці, який знаходився у внутрішній кишені куртки, виявлено згорток із порошкоподібною речовиною білого кольору, який в подальшому вилучено.
Відповідно до висновку судового експерта ОСОБА_5 , № 4337х від 05 січня 2017 року, надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору, масою 0,098 г. містить метадон(фенадон), що є наркотичним засобом. Маса метадону(фенадону) у речовині становить 0,046 г.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання про пом`якшення призначеного покарання за ч. 2 ст. 309 КК України. Зазначає, що призначене йому покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину та його особі внаслідок суворості, оскільки судами в достатній мірі не враховані всі обставини, що пом`якшують покарання.

Перевіривши доводи, наведені у касаційній скарзі, та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на таке.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 309 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.
Що стосується доводів засудженого про суворість призначеного йому покарання, то колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суду необхідно врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вказані вимоги закону судом дотримані.

Як вбачається з вироку, при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд з достатньою повнотою врахував характер, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є середньої тяжкості, усі обставини справи, у тому числі й ті, на які посилається засуджений у касаційній скарзі, дані про особу винного, який раніше судимий, вчинив новий злочин під час невідбутої частини покарання за попереднім вироком, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, задовільну характеристику з місця проживання, стан здоров`я, спосіб життя, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає належні соціальні зв`язки.
Також, враховано обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Зважаючи на наведене, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в мінімальній межі санкцій ч. 2 ст. 309 КК України.

Таке покарання на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, доводи касаційної скарги близькі за змістом доводам, які були наведені в апеляційній скарзі засудженого та були предметом перевірки суду апеляційної інстанції за результатами якої визнані безпідставними. Свій висновок апеляційний суд переконливо мотивував в ухвалі і вважати його необгрунтованим чи сумнівним підстав немає. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст.419 КПК України.

З врахуванням даних про особу засудженого, тяжкості вчиненого ним злочину колегія суддів не вбачає можливості пом`якшити ОСОБА_4 покарання, як про це зазначено у його касаційній скарзі.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги засудженого та вважає, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК України, суд,
постановив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 11 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3