Справа № 202/3694/17
УХВАЛА
18 жовтня 2017 року Індустріальний районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0000715 від 07 квітня 2017 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

31 травня 2017 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло кримінальне провадження № 0000715 від 07 квітня 2017 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Ухвалою суду від 02 червня 2017 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, також вказав у суді, що ним особисто було вручено обвинувальний акт обвинуваченому ОСОБА_4 в порядку передбаченому ст. 293 КПК України, але прокурора у Дніпропетровській міській прокуратурі №1 з прізвищем і*мям по-батькові « ОСОБА_3 » не існує (а.п.7), обставини, що зазначені у обвинувальному акті на а.п. 2, як обтяжуючи покарання обвинуваченого у виді «вчинення злочину повторно», зазначені слідчим помилково, як і ПІБ прокурора, що вручив обвинуваченому обвинувальний акт.

Заслухавши думку прокурора, який просив суд призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, обвинуваченого ОСОБА_4 , який не заперечував щодо призначення судового розгляду, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, підлягає поверненню прокурору, з наступних підстав.

Так, згідно з п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Так, відповідно статтею 291 КПК України, визначаються вимоги, що ставляться до обвинувального акту, а саме п. 5 виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посилання на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення.

Згідно вимог ст. 91 КПК України, серед обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зазначені: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, що є обов`язковими й для ухвалення вироку відповідно до вимог ст.ст. 370, 374 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення і яким завершується досудове розслідування.
Прокурор затверджує обвинувальний акт, якщо розслідування проведено повно, всебічно та об`єктивно і він складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

Процесуальне значення обвинувального акта полягає саме в тому, що він встановлює межі майбутнього судового розгляду, яке здійснюється лише стосовно особи (осіб), якій висунуто обвинувачення (ч.1 ст. 337 КПК України).

Як слідує із дослідженого обвинувального акту, в частині правовій кваліфікації кримінального правопорушення, то дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України, а саме у незаконному придбанні, носінні без передбаченого законом дозволу, в той час, предметом злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України є вогнепальна зброя, бойові припаси, вибухові речовини і вибухові пристрої, про що прокурором не було зазначено у правовій кваліфікації кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 .

Окрім того, доводи прокурора щодо технічних помилок у розписці про вручення обвинувального акту в частині того, що прокурора у Дніпропетровській міській прокуратурі №1 з прізвищем і*мям по-батькові « ОСОБА_3 » не існує (а.п.7), обставини, що зазначені у обвинувальному акті на а.п. 2, як обтяжуючи покарання обвинуваченого у виді «вчинення злочину повторно», зазначені помилково, є хибними, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд справи проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді. Висунуте обвинувачення має бути конкретним, що є прямим обов`язком органу досудового слідства, прокурора та невід`ємною частиною права обвинуваченого на захист.
Окірм того, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема ст.ст. 277, 291 КПК України, обвинувачення має бути логічним та конкретним, виходячи з об`єктивно встановлених обставин кримінального правопорушення, і у ході співставлення яких з ознаками кваліфікації прокурору, слідчому належить керуватися кримінальним законом, який характеризує об`єктивну сторону конкретного кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка чинна в Україні на підставі Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції" кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

Таким чином, вказані вище обставини приводять суд до переконання про невідповідність обвинувального акту наведеним вимогам КПК України, а допущені при його складанні недоліки виключають можливість прийняття матеріалів кримінального провадження до судового розгляду, а тому на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, виходячи із передбачених ч. 6 ст. 9, п. 13 ч. 1 ст. 7 КПК України загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення учасникам судового процесу право на справедливий судовий розгляд справи, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 263 КК України підлягає поверненню прокурору для усунення виявлених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 291, 293, ч.3 п.3 ст. 314, 315 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000715 від 07 квітня 2017 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, повернути прокурору Дніпропетровської прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , для усунення виявлених недоліків, протягом 20 (двадцяти) днів, після набрання чинності ухвали, що відповідає засаді розумного строку та буде достатнім для виправлення допущених недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області, в термін, визначений п.2 ч.2 ст. 395 Кримінального процесуального Кодексу України.

Головуюча ОСОБА_1