Ухвала

Іменем України
19 квітня 2018 року

м. Київ
справа № 552/7009/15-к
провадження № 51-2323 км 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 , в режимі відеоконференції захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
законного представника ОСОБА_9 ,
засуджених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_14 на вирок Київського районного суду міста Полтави від 16 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 08 лютого 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000524, за обвинуваченням
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, котрий народився, зареєстрований та проживає на АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 125 КК;
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, котрий народився, зареєстрований та проживає на АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК;
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, котрий народився, зареєстрований та проживає на АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК,
встановила:
Вироком Київського районного суду міста Полтави від 16 вересня 2016 року ОСОБА_10 засуджено за ч. 2 ст. 125 КК до покарання у виді арешту на строк 15 діб; за ч. 2 ст. 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_10 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 104 КК ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК.
ОСОБА_11 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 104 КК ОСОБА_11 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК.
ОСОБА_12 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 104 КК ОСОБА_12 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь потерпілого ОСОБА_13 1 650,07 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 6 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Прийняте рішення щодо речових доказів.
Згідно з вироком ОСОБА_10 визнано винуватим у тому, що він 14 березня 2015 року приблизно о 20.00 год., перебуваючи на території занедбаної земельної ділянки, що поблизу будинку АДРЕСА_4 , в ході конфлікту з ОСОБА_13 умисно завдав останньому ряд ударів руками та ногами по різним частинам тіла, заподіявши потерпілому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Крім того, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перебуваючи у той же час і в тому ж місці, діючи умисно, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що полягало у нанесенні ОСОБА_13 ряду ударів руками та ногами по різним частинам тіла, відкрито викрали належне йому майно на загальну суму 1139,28 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 08 лютого 2017 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 змінено в частині вирішення цивільного позову. Стягнуто з засуджених солідарно на користь потерпілого ОСОБА_13 витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн. В іншій частині вирок залишено без зміни.
У касаційному порядку вирок місцевого суду та ухвалу суду апеляційної інстанції оскаржила представник потерпілого ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_14 .
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 29 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_14 на вказані судові рішення та витребувано з місцевого суду матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким, відповідно, внесено зміни до Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) і визначено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
Згідно з приписами п. 4 параграфу 3 розділу 4 цього Закону касаційні скарги (подання) на судові рішення у справах, які були подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності зазначеним Законом, передаються до Касаційного кримінального суду і розглядаються спочатку за правилами, що діють після набуття законної сили цим нормативно-правовим актом.
На виконання вказаних приписів кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за касаційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_14 було передано до Касаційного кримінального суду Верховного Суду.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, пояснення засуджених, їх захисників та законного представника, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла до наступного.
Згідно зі статтями 55, 56, 57, 425, 434 КПК потерпілий наділений правом на оскарження судових рішень у кримінальному провадженні, зокрема правом на подачу касаційної скарги, підтримання її шляхом дачі пояснень касаційному суду, на участь у судовому провадженні з перегляду судових рішень, а також правом бути завчасно повідомленим про час та місце судового розгляду.
Відповідно до статті 58 КПК потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником,повноваження якого на участь у кримінальному провадженні має підтверджуватися документами, передбаченими статтею 50 КПК.
За правилами ч. 4 ст. 58 КПК представник користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.
Сутність та правова природа представництва регулюються, зокрема, положеннями глави 17 ЦК. При цьому представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК). Метою інституту представництва є забезпечення реалізації прав та інтересів довірителя. Особа, що виступає від імені довірителя зобов`язана діяти в інтересах останньої добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.
Представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність (п. 6 ч. 1 ст. 248 ЦК).
Колегія суддів зазначає, що представництво адвокатом ОСОБА_14 інтересів потерпілого ОСОБА_13 по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 оформлено на підставі угоди б/н від 24 червня 2015 року на (т. 4 а.с. 26). Як вбачається з цієї угоди, потерпілий ОСОБА_13 наділив адвоката ОСОБА_15 правом на складання процесуальних документів та захист його інтересів у суді першої та апеляційної інстанції.
Також, в матеріалах справи наявне свідоцтво про смерть ОСОБА_13 (серія НОМЕР_1 від 15 жовтня 2016 року). Згідно даного свідоцтва потерпілий ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . (т. 4 а.с. 29).
Таким чином, зважаючи на положення п. 6 ч. 1 ст. 248 ЦК, представництво інтересів потерпілого ОСОБА_13 адвокатом ОСОБА_14 припинено 13 жовтня 2016 року внаслідок смерті потерпілого.
Крім того, потерпілий ОСОБА_13 не наділяв адвоката ОСОБА_15 правом складати процесуальні документи та захищати його інтереси у суді касаційної інстанції.
Зважаючи на викладене, колегія суддів зазначає, що у адвоката ОСОБА_14 на момент подачі даної касаційної скарги (у квітні 2017 року) були відсутні повноваження на підписання касаційної скарги від імені ОСОБА_13 , тобто касаційна скарга подана особою, яка не мала право її подавати.
Таким чином, оскільки адвокат ОСОБА_15 не є особою, яка має право на подачу касаційної скарги, судом касаційної інстанції помилково відкрито касаційне провадження.
З огляду на це, кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 має бути закрито.
Керуючись статтями 58, 425, 434, 441 КПК, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, колегія суддів,
постановила:
Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_14 на вирок Київського районного суду міста Полтави від 16 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 08 лютого 2017 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3