АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/56/17 Номер провадження 11-кп/786/478/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтави матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 1 лютого 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не одружений не працюючий, раніше неодноразово судимий: останній раз 15.08.2014 року за ст.ст. 309 ч.1, ст.71 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі,-

визнаний винним та засуджений за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Зіньківського районного суду від 15.08.14 року і за сукупністю вироків, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.

За вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що будучи звільненим 20.10.2016 року умовно достроково згідно ухвали Ленінського районного суду м.Полтави від 12.10.2016 року на невідбутий строк покарання 1 рік 2 дні, перебуваючи під адміністративним наглядом, який встановлений вищевказаною ухвалою суду від 12.10.2016 року строком на 1 рік, а також маючи встановлені за рішенням суду обмеження:

-заборону виходу з будинку по місцю проживання з 21 год. до 5 год. наступного дня;

- заборону перебування у визначених місцях району «Ресторан», «Бар», «Кафе» та інших закладах з метою придбання та розпиття спиртних напоїв;

-заборону виїжджати за межі адміністративного району в особистих та службових справах без дозволу органів поліції за місцем проживання;

-обов`язок з`являтися на реєстрацію до органів поліції за місцем проживання 1, 2, 3, 4 тижня кожного місяця,

всупереч встановленим обмеженням, та будучи належним чином ознайомленим з ними, з метою ухилення від адміністративного нагляду, без поважних причин та без дозволу посадових осіб Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУ Національної поліції в Полтавській області, 19.11.2016 року самовільно залишив своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та виїхав за межі м.Зіньків до с.Писарівка, Новосанжарського району, чим порушив встановлені умови перебування під адміністративним наглядом.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив дії, які виразилися у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто вчинив злочин, передбачений ст. 395 КК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини справи та доведеність його вини у вчиненні злочину за який він засуджений, просить вирок суду щодо нього скасувати та пом`якшити покарання надавши можливість відбувати його на волі.

При цьому вказує, що місцевий суд не взяв до уваги, що перебуваючи під адміністративним наглядом він ніякого злочину не скоїв, а перебував у с. Писарівка Новосанжарського району у своєї цивільної дружини, яка потребувала медичної допомоги, там влаштувався на роботу і працівники поліції знали де він перебуває, оскільки їм про це повідомив його батько. При призначенні покарання просить обмежитись відбутим строком у місцях попереднього ув`язнення.

Інші учасники процесу вирок суду не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, заперечення прокурора, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, ґрунтується на зібраних у справі доказах, які відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України судом першої інстанції не досліджувались і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. Тому колегія суддів виходить з того, що було встановлено вироком місцевого суду.

У відповідності до зібраних по справі доказів, дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані судом за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду і також в апеляційній скарзі апелянтом не оспорюється.

Відповідає вимогам ст. 65 КК України і призначене ОСОБА_7 покарання, яке обране з урахуванням тяжкості вчиненого ним злочину, даних про особу винного, який раніше неодноразово судимий, ніде не працює, його відношення до вчиненого, обставин, що пом`якшують покарання, зокрема визнання вини, щирого каяття та активого сприяння в розкритті злочину, враховано судом і обтяжуюючу вину обставину рецидив злочинів. За таких обставин, місцевий суд обґрунтовано дійшов висновку, що перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства із призначенням мінімального покарання, яке передбачено санкцією ст. 395 КК України.

На думку колегії суддів, призначене ОСОБА_7 покарання, відповідає вимогам ст. 65 КПК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

У відповідності до положень ч.5 ст. 72 КК України з врахуванням Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21.06.2017 року, ОСОБА_7 у строк відбування покарання підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення із 1 лютого 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404, 405 ,407, 418 КПК України колегія суддів
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 1 лютого 2017 року щодо нього без зміни.

В порядку ст.404 КПК України, згідно ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 1.02.2017 року по 20.06.2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4