Справа номер№303/1290/18
Провадження №1-кс/303/326/18
УХВАЛА
14 березня 2018 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
слідчий суддя ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
старшого слідчого СВ Мукачівського ВП
ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000575, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10 березня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
в с т а н о в и в:
12 березня 2018 року старший слідчий СВ Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначене вище клопотання мотивує тим, ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , 10 березня 2018 року, близько 01 години 00 хвилин, зайшли у квартиру АДРЕСА_1 , де у своїх знайомих знаходилася неповнолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та застосувавши фізичне насильство, а саме, завдавши удари в обличчя та погрожуючи подальшим насильством, силоміць, затягнули неповнолітню ОСОБА_9 , у автомобіль марки "Пежо" та відвезли у квартиру АДРЕСА_2 , де вже знаходились ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Перебуваючи в кімнаті вказаної квартири, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою групою осіб, узгодивши свої дії, умисно, із застосування фізичного насильства, яке виразилося у нанесенні множинних ударів неповнолітній по голові, а також погрожуючи подальшим насильством, подолавши опір потерпілої, з метою задоволення статевої пристрасті, вступили із неповнолітньою ОСОБА_9 , всупереч її волі у статеві зносини природнім та неприроднім способом.
Відомості про вищевказане кримінальне правопорушення в порядку ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000575, внесеного до Єдиного реєстру досудових 10 березня 2018 року (кваліфікація частина 3 статті 152 КК України).
10 березня 2018 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 152 КК України (зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування вчинене групою осіб та зґвалтування неповнолітньої).
При цьому слідчий зазначає, що оголошена ОСОБА_6 підозра у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовується здобутими в ході досудового слідства доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 10 березня 2018 року; протокол прийняття заяви про вчинений злочин щодо потерпілої ОСОБА_9 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 10 березня 2018 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 .
Як зазначено вище, у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та мешканець АДРЕСА_3 , українець, громадянин України, тимчасово не працюючий, раніше судимий. Підозрюваний відмовився від дачі показів згідно ст. 63 Конституції України.
Відповідно до статті 176 КПК України до підозрюваних осіб можна застосувати один з таких видів запобіжних заходів з метою сприяння не ухиленню підозрюваного від слідства та суду та не вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, а саме: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.
Враховуючи той факт, що ОСОБА_6 , вчинив особливо тяжкий злочин пов`язаний із насильством, тому обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не надається можливим. Окрім того, при обранні вказаного заходу може впливати на свідків, які на даний час не допитані, а також потерпілу ОСОБА_9 , щодо зміни її показів на судовому розгляді.
Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає собою перебування підозрюваного під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_6 , на даний час не працює, осіб, які б поручились за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків та які викликають довіру суду не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки. Окрім того, при обранні вказаного заходу може впливати на свідків, які на даний час не допитані, а також потерпілу ОСОБА_9 , щодо зміни її показів на судовому розгляді.
Обрати відносно ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не надається можливим, оскільки, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, відсутність постійного джерела доходів та інших соціальних зв`язків, створюють реальні підстави вважати, що в разі обрання даного запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_6 , може покинути межі Закарпатської області. Окрім того, при обранні вказаного заходу може впливати на свідків, які на даний час не допитані, а також потерпілу ОСОБА_9 , щодо зміни її показів на судовому розгляді.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави не представляється можливим обрати, оскільки останній вчинив злочин пов`язаний із насильством та погрозою застосування насильства над потерпілою ОСОБА_9 , а тому орган досудового розслідування просить не розглядати заставу як альтернативний запобіжний захід відносно ОСОБА_6 .. Більше того підозрюваний ОСОБА_6 , офіційно ніде не працює, що унеможливлює обрати відносно нього вищевказаний запобіжний захід. Вільне пересування по місту створить можливості для знищення речових доказів, які на даний час не встановлені, а це автомобіль марки "Пежо", на якому підозрювані перевозили потерпілу ОСОБА_9 . Окрім того, при обранні вказаного заходу може впливати на свідків, які на даний час не допитані, а також потерпілу ОСОБА_9 , щодо зміни її показів на судовому розгляді.
Також слідчий зазначає, що відповідно до вимог частини 1 статті 184 КПК України від час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у пунктами 1,2,3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може:
- переховуватися від органу досудового слідства, зокрема це підтверджується тим, що він вчинив особливо тяжкий злочин, за який, відповідно до частини 3 статті 152 КК України передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду;
- може знищити або спотворити докази вчиненого злочину, а саме речові докази які на даний час не встановлені, а це зокрема автомобіль марки "Пежо", на якому підозрювані перевозили потерпілу ОСОБА_9 та можливі записи із камер зовнішнього спостереження по маршруту їх слідування до місця вчинення злочину на автомобілі марки "Пежо";
- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які на даний час не допитані, а також потерпілу ОСОБА_9 , щодо зміни її показів на судовому розгляді. Зокрема, ОСОБА_6 , може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до потерпілої та свідків даного кримінального правопорушення, оскільки останній знаючи, які склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання може відшукати потерпілу та свідків даної події, чинити на них психологічний або фізичний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показів, а також схиляти потерпілу та свідків, до дачі неправдивих показань про вчинення останнім кримінального правопорушення, мотивуючи тим, що їхні покази зможуть призвести до притягнення його до кримінальної відповідальності, що в сукупності унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при розслідуванні даного кримінального провадження.
Також при застосуванні запобіжного заходу слідчий просив врахувати реакцію суспільства та соціальні наслідки правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , адже зґвалтування було здійснено над неповнолітньою, групою осіб, із викраденням потерпілої всупереч її волі та подальшим перевезенням до квартири АДРЕСА_2 , де і було здійснено злочин, тому вищевказаний злочин був висвітлений у багатьох засобах масової інформації та викликав особливий суспільний резонанс, а тому перебування підозрюваного під вартою є виправданим та слугує інтересам громади у демократичному суспільстві.
Підозрюваний копію клопотання та матеріалів, що обґрунтовують його обвинувачення отримав о 21 годині 00 хвилин 11 березня 2018 року, що стверджується його особистим підписом, з участю захисника.
У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання просили задоволити, мотивуючи тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років. Підстави для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням обставин вчиненого ним злочину відсутні, тому просили застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання та застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою. Свої доводи захисник мотивував відсутністю підстав (ризиків) застосування саме такого запобіжного заходу, тому просив обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши доводи прокурора та слідчого про необхідність задоволення клопотання, думку підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, слід прийти до наступного.
Клопотання слідчого, яке надійшло до суду відповідає вимогам КПК України.
Стаття 29 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 5 частини 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Як зазначено вище, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 152 КК України, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.
Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статті 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Пунктами 3,4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, визначено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та при розгляді клопотання довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наявність достатніх даних, що існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню, вчинення інших злочинів, ухилення від органів досудового розслідування та про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Зокрема, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років. Усвідомлюючи тяжкість покарання підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.
Слід зазначити, що відповідно до статті 176 КПК України до підозрюваних осіб можна застосувати один з таких видів запобіжних заходів з метою сприяння не ухиленню підозрюваного від слідства та суду, та не вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, а саме: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Як зазначено вище ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину пов`язаного із насильством, тому обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не надається можливим. Також встановлено, що підозрюваний на даний час не працює, осіб, які б поручились за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків та які викликають довіру суду не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.
Не надається можливим застосувати відносно ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, відсутність постійного джерела доходів та інших соціальних зв`язків, створюють реальні підстави вважати, що в разі обрання даного запобіжного заходу підозрюваний може покинути межі області.
У свою чергу, при застосуванні запобіжного заходу слід враховувати реакцію суспільства та соціальні наслідки правопорушення, оскільки злочин вчинено щодо неповнолітньої, групою осіб, із викраденням потерпілої всупереч її волі. Кримінальне правопорушення було висвітлено у багатьох засобах масової інформації та викликало особливий суспільний резонанс, а тому перебування підозрюваного під вартою є виправданим та слугує інтересам громади у демократичному суспільстві.
Зокрема така позиція викладена Європейським судом з прав людини у справі «Летельє проти Франції» (Letellie v France рішення від 26 червня 1991 р.) де зазначено що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу.
Таким чином, виходячи із вищезазначених доведених у ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження переконується, що більш м`який запобіжний захід щодо підозрюваного, буде недостатнім для запобігання ризикам, які навів слідчий, тому слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Між тим, відповідно до частини 3 статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків передбачених цим кодексом.
При цьому, відповідно до частини 4 статті 183 КПК України слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Вирішуючи питання щодо можливості визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні слід врахувати, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину пов`язаного із насильством та погрозою застосування насильства над потерпілою ОСОБА_9 , а тому позиція органу досудового розслідування щодо неможливості застосування застави як альтернативного запобіжного заходу є обґрунтованою.
Отже, підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді застави як альтернативного в ході розгляду клопотання не встановлено.
Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 182- 184, 194, 196 КПК України слідчий суддя,
у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000575, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10 березня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, частиною 3 статті 152 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою відраховувати з 10 березня 2018 року (з моменту затримання).
Термін дії ухвали по 09 травня 2018 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, проте, відповідно до положень статті 205 КПК України дана ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду ОСОБА_1