Ухвала
Іменем України
02 квітня 2018 р.

м. Київ
Справа №446/963/17
Провадження № 51-5170 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 26 грудня 2017 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
Вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 29 вересня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 296 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 23 березня 2017 року по 21 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 22 червня 2017 року один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі

Вирішено питання щодо речових доказів у провадженні.

Ухвалою Апеляційного судуЛьвівської області від 26 грудня 2017 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 23 березня 2017 року по 26 грудня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд оскаржуваного судового рішення в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Проте, наведених положень процесуального закону не дотримано, оскільки у поданій скарзі не міститься належного обґрунтування скасування ухвали апеляційного суду на підставі, передбаченій п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення ст. 414 КПК України, а також зважаючи на приписи статей 50, 65 КК України.

Також, прокурором не зазначено, у чому ж полягає явна несправедливість судового рішення з огляду на вид і розмір призначеного покарання та ступінь тяжкості кримінального правопорушення й особу засудженого.

Зазначаючи у касаційній скарзі про незаконність рішення суду апеляційної інстанції через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, прокурор не навів належного обґрунтування своїх вимог відповідно до ст. 413 КПК України із урахуванням положень статей 5, 370, 412, 419 цього Кодексу і ч. 5 ст. 72 КК у їх взаємозв`язку,

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, суд,
постановив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 26 грудня 2017 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3