АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/1127/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2017 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
підозрюваний ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 серпня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 22 серпня 2017 року по 20 жовтня 2017 року включно. Визначено заставу в розмірі 128000 гривень.
При прийнятті рішення слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а також ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_6 може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Слідчий суддя дійшов висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя порушив вимоги ч.1 ст.178 КПК України та не оцінив в сукупності всі обставини. У порушення вимог ч.ч.1, 3 ст.183 КПК України, слідчий суддя застосував тримання під вартою без наявності доведеності прокурором ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя не встановив, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення. Прокурор не довів наявність всіх вищевказаних обставин, передбачених частиною першою ст.194 КПК України.
Зазначає, що йому, в порушення вимог кримінального процесуального кодексу, не було вручено копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою безпосередньо перед судовим засіданням, що підтверджує відсутність розписки в матеріалах кримінального провадження.
Згідно з ухвалою, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У клопотанні зазначив, що органом досудового розслідування встановлено, що 22 серпня 2017 року, приблизно о 1 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині автодороги Запоріжжя-Маріуполь, з боку м.Запоріжжя в напрямку м.Маріуполя. В цей же час, у зустрічному йому напрямку рухався автомобіль «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 .

Під час руху, в районі повороту на с. Юліївку, на території Запорізького району Запорізької області, водій ОСОБА_6 , у зв`язку зі зниженням уваги і реакції, а так само порушенням координації дій, викликаних вживанням алкогольних напоїв, не впевнившись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок руху вліво, виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 .

Своїми діями водій ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 2.9а, 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 січня 2001.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 загинув на місці пригоди.

22 серпня 2017 року до ЄРДР за №0000298 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та в той же день його затримано в порядку ст.208 КПК України.
23 серпня 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Заслухавши доповідь судді; захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.395 КПК України, апеляційна скарга, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення; для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Враховуючи вищевказане положення, а також те, що матеріали провадження не містять даних коли саме отримав копію ухвали слідчого судді підозрюваний ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що у вказаному випадку строк на апеляційне оскарження пропущений не був, тому апеляційна скарга підлягає розгляду.
Щодо доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону.

Так, з наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника, вислухана думка прокурора, слідчого та з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу в їх сукупності, тяжкість покарання що загрожує, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено судом, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке згідно зі ст.12 КК України є тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Слідчий суддя з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах провадження, з додержанням вимог ст.194 КПК України, дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри, про яку повідомлено ОСОБА_6 , що підтверджується: показаннями самого підозрюваного ОСОБА_6 (даними у присутності захисника ОСОБА_11 ), який зазначив, що ДТП трапилось з його вини, оскільки він відволікся від керування автомобілем та виїхав на зустрічну смугу, унаслідок чого трапилось зіткнення із зустрічним автомобілем. Також підозрюваний зазначив, що залишив місце ДТП за порадою невідомого чоловіка, оскільки перебував у стані сп`яніння; показаннями свідка ОСОБА_12 , який, окрім іншого, вказав на те, що знаходився в якості пасажира в автомобілі під керуванням ОСОБА_6 , який перед початком руху вживав алкогольні напої; відомостями з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди; показаннями спеціаліста ОСОБА_13 .
Тобто, колегія суддів вважає, що на даному етапі розслідування підозра є обґрунтованою, а доводи сторони захисту про зворотне, суперечать наданим суду матеріалам провадження.
Крім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v.the United Kingdom»)).
Відповідно, спростовуються матеріалами провадження і доводи сторони захисту про безпідставність затримання ОСОБА_6 .
Колегія суддів звертає увагу і на те, що до протоколу затримання /а.п.15-16/, у якому , окрім іншого вказані і підстави затримання, від ОСОБА_6 жодних зауважень не надійшло, крім того, він власноруч зазначив у протоколі про те, що права та обов`язки йому зрозумілі, підстави затримання роз`яснені.
Доводи сторони захисту щодо фактичних обставин правопорушення та ін. мають перевірятися під час досудового розслідування у встановленому законом порядку.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи є обґрунтованими, а заявлені у клопотанні ризики на даний час існують.
При прийнятті рішення слідчий суддя цілком обґрунтовано врахував, що ОСОБА_6 раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, проте, він обґрунтовано підозрюється у тяжкому кримінальному правопорушенні, вчиненому у стані алкогольного сп`яніння, згідно з матеріалами провадження, залишив місце ДТП, офіційно не працює.
Враховуючи вказані та інші відомості, що містяться в матеріалах провадження, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про існування ризику того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, та вважає, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів може бути недостатнім для запобігання цьому ризику.
Доводи підозрюваного в апеляційній скарзі про необґрунтованість та невмотивованість оскаржуваної ухвали суперечать матеріалам провадження, зокрема змісту самої ухвали, яка, на думку колегії, постановлена з дотриманням вимог ст.ст.196, 370 КПК України.
Не погоджується колегія суддів і з доводами захисника при апеляційному розгляді про те, що у клопотанні слідчого відсутній виклад обставин, які дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вищевказаному правопорушенні, оскільки ці доводи суперечать змісту клопотання, у якому зазначені всі відомості, передбачені ст.184 КПК України.
Визначений слідчим суддею розмір застави, який передбачено п.2 ч.5 ст.182 КПК України, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, свідчить про розв`язання слідчим суддею питання щодо альтернативного запобіжного заходу.
На час апеляційного розгляду застава внесена та підозрюваний звільнений з-під варти.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які є підставою для скасування судового рішення, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 серпня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 22 серпня 2017 року по 20 жовтня 2017 року включно з визначенням застави в розмірі 128000 гривень, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4