ВИРОК
Іменем України
05.03.2018 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження №0003734 від 16.11.2017 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , єврея за національністю, громадянина України, уродженця м. Львова, непрацюючого, неодруженого, освіта незакінчена вища, проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 191 та ч. 3 ст. 191 КК України, -
в с т а н о в и в :
08.11.2017 обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи на посаді помічника оператора приймальника та будучи матеріально відповідальною особою ТзОВ ТВК «Львівхолод» в магазині «Рукавичка» за адресою: м.Львів, вул. Є. Коновальця, 97, близько 18:00 год. вчинив розтрату ввіреного йому майна шляхом продажу такого на загальну суму 1 710, 10 гривень. Крім того, 09.11.2017 знаходячись у вказаному магазині близько 18:00 год. повторно вчинив розтрату ввіреного йому майна шляхом продажу такого на загальну суму 1 506,40 гривень.
14.11.2017 обвинувачений ОСОБА_5 близько 09:00 год. зі складського приміщення магазину «Рукавичка» по вул. Є. Коновальця, 97 у м. Львові викрав товарно-матеріальні цінності на загальну суму 1 275,90 гривень. В цей же день у вказаному магазині, у той самий спосіб близько 19:45 год. повторно викрав товарно-матеріальні цінності на загальну суму 1 272,10 грн та в подальшому близько 20:30 год. викрав товарно-матеріальні цінності на загальну суму 1 097,10 гривень. Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, разом з тим у вчиненому щиро розкаявся.
Представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що заподіяну обвинуваченим матеріальну шкоду останнім не відшкодовано, між тим заявлені цивільні позови просив залишити без розгляду щодо призначення покарання поклався на розсуд суду.
Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що останні правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, вислухавши думку учасників судового розгляду, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів у справі.
Оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив розтрату чужого майна, яке було йому ввірене, повторну розтрату чужого майна, яке було йому ввірене та повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому його дії правильно кваліфіковано органами досудового розслідування відповідно за ч.1 ст. 191, ч.3 ст. 191 та ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, котрий не працює, не одружений, критично ставиться до вчинених кримінальних правопорушень, в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимий.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.
На підставі вищенаведеного, покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити в межах санкцій статей, за якими кваліфіковані кримінальні правопорушення, у виді позбавлення волі з урахуванням положень ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань.Додаткове покарання обвинуваченому слід визначити у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю.

Разом з тим, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст. 75 КК України слід звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Враховуючи, що представник потерпілого самостійно, на власний розсуд розпорядився своїм суб`єктивним процесуальним правом, суд вважає, що заявлені цивільні позови ТзОВ ТВК «Львівхолод» слід залишити без розгляду.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

-ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

-ч.1 ст.191 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

-ч. 3 ст. 191 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади, пов`язані із матеріальною відповідальністю, строком 1 (один) рік.

На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити основне покарання ОСОБА_5 у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі та додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із матеріальною відповідальністю, строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільні позови ТзОВ ТВК «Львівхолод» залишити без розгляду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок виготовлено у нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.
Суддя ОСОБА_1