Справа № 359/6593/17
Провадження № 1-кп/359/129/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2018 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду кримінальне провадження за №0001687, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2017 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бориспіль Київської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого останній раз 07.02.2018 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.186, ст.70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна, по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену судимість належних висновків для себе не зробив та знову повторно вчинив новий умисний злочин проти власності.
Так, 19.07.2017 року приблизно о 17 годині, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 перебував біля супермаркету «Фора», який розташований за адресою м.Бориспіль, вул.Київський Шлях,100, разом з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме мобільним телефоном марки «Iphone 6» ІМЕІ: НОМЕР_1 , чорно-сірого кольору, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та тимчасово знаходився у користуванні у її сина ОСОБА_6 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , зловживаючи довірою ОСОБА_6 , отримав від останнього мобільний телефон марки «Iphone 6» ІМЕІ: НОМЕР_1 , чорно-сірого кольору, начебто для здійснення дзвінка.
У подальшому, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_6 піти до кафе «Тополька», розташованого за адресою м.Бориспіль, вул.Київський Шлях,63, де вони разом проводили час, до закриття кафе, весь цей час вказаний мобільний телефон знаходився у ОСОБА_4 .
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_4 , знаходячись біля кафе «Тополька» повідомив, що відійде на деякий час, куди саме не пояснив, після чого ОСОБА_4 з мобільним телефоном марки «Iphone 6» ІМЕІ: НОМЕР_1 , чорно-сірого кольору, пішов додому, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 11950,00 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою, вчиненому повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України.

Доказами вчинення вказаного кримінального правопорушення, є особисті покази ОСОБА_4 , надані ним в судовому засіданні.
З урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора та потерпілого, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованого злочину, крім допиту обвинуваченого, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, часу скоєння злочину, розміру завданої шкоди, мети такого заволодіння ним, тощо).
В судовому засіданні, ОСОБА_4 свою вину у скоєнні зазначеного злочину визнав повністю, розкаявся у скоєному та зазначив, що зрозумів значення вчиненого ним, та висловив намагання виправити свою поведінку в подальшому, та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Щодо обставин вчинення кримінального правопорушення показав, що він дійсно в липні 2017 року на вулиці біля кафе «Макдональдс» познайомився з ОСОБА_6 . У останнього він побачив мобільний телефон марки «Айфон 6», яким вирішив заволодіти. Разом з ОСОБА_6 вони пішли відпочивати до кафе «Тополька», де він попросив у ОСОБА_6 його телефон, щоб ніби то подзвонити. Після цього він з телефоном вийшов на вулицю та пішов додому. Наступного дня йому зателефонував працівник поліції, та останньому він повідомив, що мобільний телефон в нього, після цього він добровільного його приніс до райвідділу поліції.
Цивільний позов потерпілою з цього приводу не заявлено. В судовому засіданні остання зазначила, що претензій до обвинуваченого вона не має у зв`язку з поверненням мобільного телефону.
Судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинуваченого, документи, що характеризують особу обвинуваченого та стосуються речових доказів по справі.
Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.
Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, підстав для цього судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, показів обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 дійсно вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 190 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення останнього до кримінальної відповідальності за санкцією вказаного кримінального закону.
Кримінальне правопорушення вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті. При цьому ОСОБА_4 повторно вчинив умисні дії спрямовані на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою та вчинив всі необхідні дії пов`язані з виконання свого злочинного наміру.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання ОСОБА_4 покарання, визначеного санкцією ч.2 ст.190 КК України.
Так, санкцією ч.2 ст. 190 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, а тому вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є середньої тяжкості.
За час судового розгляду справи в суді, ОСОБА_4 вів себе позитивно, дотримувався встановленого в суді порядку, зауважень головуючого не отримував.
З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлені.
Щодо наявності пом`якшуючих відповідальність обставин, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття.
Обвинувачений не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне, призначити ОСОБА_4 за ч.2 ст. 190 КК України, покарання у виді двох років обмеження волі.
Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 07.02.2018 року засуджений Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст. 186 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна. Тому при призначенні остаточного покарання ОСОБА_4 слід керуватись вимогами ч.4 ст. 70 КК України.
Дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого, попередні судимості, а також неможливість обрання покарання непов`язаного з ізоляцією від суспільства.
Речовий доказ - «Iphone 6 Spase Gray» 32 Gb ІМЕІ: НОМЕР_1 , чорно-сірого кольору, який переданий на відповідальне зберігання потерпілій залишити у власності ОСОБА_5 .
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, однак у зв`язку з необхідністю утримання останнього під вартою та обранням покарання пов`язаного з ізоляцією від суспільства, суд вважає за необхідне обрати останньому до набрання вироком суду законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою та взяти його під варту в залі суду.
Керуючись ст.ст. 100, 318, 322, 331, 349, 363-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання у виді двох років обмеження волі.
У відповідності до ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна.
Речовий доказ - «Iphone 6 Spase Gray» 32 Gb ІМЕІ: НОМЕР_1 , чорно-сірого кольору залишити у власності ОСОБА_5 .
До набрання вироком суду законної сили обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою та взяти останнього під варту в залі суду.
Строк відбування покарання рахувати з моменту взяття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту, тобто з 12.03.2018 року.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.
Суддя ОСОБА_1