УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 05.07.2013 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 163, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 04 вересня 2013 року ухвалою Апеляційного суду Запорізької області призначено остаточне покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 08 травня 2015 року умовно-достроково, не відбута частина покарання 8 місяців 6 днів,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
СВ Вознесенівським ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003956 від 09 листопада 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09 листопада 2017 року, приблизно о 07 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, знаходячись у районі бульвару Шевченко у місті Запоріжжя побачив потерпілу ОСОБА_7 , яка рухалась у бік будинку № 20 по вул. Патріотичній. Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_5 підбіг зі спини до потерпілої ОСОБА_7 та застосувавши насильство, яке не є небезпечним, а саме узявши руками за горло потерпілу ОСОБА_7 , тим самим подолавши волю останньої до супротиву почав вимагати грошові кошти, на що потерпіла побоюючись за своє життя передала ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 230 гривень. Отримавши кошти ОСОБА_5 втік з місця скоєння злочину, тим самим відкрито викрав, майно ОСОБА_7 , спричинивши останній матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Слідчий СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_5 будучи особою, яка є небезпечною для суспільства, усвідомлюючи невідворотність покарання, може переховатися від органів досудового розслідування й суду, впливати на потерпілу або свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином,вчините інше кримінальне правопорушення, а відтак застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недоцільним.

Заслухавши думку прокурора, слідчого в обґрунтування заявленого клопотання, який просив клопотання задовольнити, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника, які просили застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, посилаючись на відсутність в кримінальному провадженні ризиків, з якими закон пов`язує доцільність застосування до особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 09.11.2017 року о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

09.11.2017 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування або суду; незаконний вплив на потерпілу, свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Щодо доводів захисника про відсутність вказаних ризиків, слідчий суддя вважає також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на потерпілу, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, ОСОБА_5 раніше засуджений, вчинив аналогічний злочин проти власності поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, тому є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу та свідків по кримінальному провадженню та продовжувати злочинну діяльність.

ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку, тому може вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Дійсно, ОСОБА_5 раніше судимий, до кримінальної відповідальності притягується не вперше, має постійне місце реєстрації та проживання.
Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 07 січня 2018 року включно, який слід рахувати з 09 листопада 2017 року, тобто з дня затримання.
Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при обранні запобіжного заходу, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, тобто злочин вчинено із застосуванням насильства.
Керуючись ст.ст. 3, 9, 22, 177, 178, 183, 193, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме: до 07 січня 2018 року включно.

Строк тримання під вартою підозрюваного, рахувати з 09 листопада 2017 року, тобто з дня затримання.

Визначити строк дії ухвали до 07 січня 2018року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1