Справа № 404/8770/15-к
Номер провадження 1-кс/404/348/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисників підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши в приміщенні суду в місті Кропивницькому клопотання слідчого, про застосування підозрюваному запобіжного заходу в виді тримання під вартою, по кримінальному провадженню 0000205 стосовно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Еберсвальде Німеччина, громадянина України, єврея, з вищою освітою, одруженого, без утриманців, хворіє на бронхіт, захворювання хребта, гіпертонію, проживаючого по АДРЕСА_1 , до кримінальної відповідальності притягується вперше,

підозрюваного в цьому кримінальному провадження за ч. 3 ст .27 п.п. 11, 12 ч. 2 ст.115 КК України

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Кропивницького відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області, за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури, звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , який підозрюється у тому, що він в серпні 2010 року, звернувся до ОСОБА_8 із пропозицією підшукати виконавця злочину, який за грошову винагороду погодиться нанести ОСОБА_9 тілесні ушкодження. У свою чергу ОСОБА_8 , отримавши від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 3000 доларів США, зустрівся із ОСОБА_10 , передав замовлення ОСОБА_7 на вчинення злочину стосовно ОСОБА_9 , та передав грошові кошти в сумі 2500 доларів США. Після чого, 06.09.2010 року ОСОБА_10 , на виконання замовлення, прибув до будинку АДРЕСА_2 , де умисно наніс ОСОБА_9 5 ударів в голову, чим заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні в момент їх заподіяння, від яких настала смерть ОСОБА_11 .

Слідчий з прокурором підтримали заявлені ними у клопотанні вимоги.

ОСОБА_7 та його захисники заперечують можливість застосування запропонованого слідчим виду запобіжного заходу-тримання під вартою, через: відсутність заявлених ризиків, недоведеності обґрунтованості пред`явленої підозри. Відсутності доказів переховування, наявністю місця постійного проживання, родини. Незаконністю екстрадиції.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Ионкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Внесене на розгляд слідчого судді клопотання, відповідає вимогам ст.184 КПК України, та практиці застосування рішень Європейського суду, оскільки результати зафіксовані в протоколах: явки з повинною ОСОБА_8 від 21.07.2011 року та в протоколі допиту ОСОБА_8 в якості підозрюваного із застосуванням відеозапису (а.к.55-57), зазначено, що весною 2010 року ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_8 за 3000 доларів США знайти людину, яка зможе нанести ОСОБА_11 тілесні ушкодження, що б останній займався лікуванням свого здоров`я, а не втручався у життя його сина ОСОБА_12 . Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який повідомив, що ОСОБА_7 повідомив, що замовляв побити ОСОБА_11 . Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_14 , яка повідомила про конфлікт між її родиною та родиною ОСОБА_15 . Стенограмами відеозапису негласних слідчих розшукових дій з участю ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , які повідомили, що ОСОБА_7 дав гроші для того, щоб ОСОБА_11 опинився у лікарні. Телефонні зєднання між ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 . Результатами проведеного одночасного допиту ОСОБА_8 і ОСОБА_10 , під час якого ОСОБА_10 визнав, що після смерті ОСОБА_11 звернувся до вдови з удаваною вимогою повернення боргу, з метою відволікти правоохоронні органи від особи ОСОБА_7 . Допитаний в якості свідка ОСОБА_16 повідомив, що ОСОБА_7 постійно змінював телефонні номери. Результати спеціальних досліджень, речові докази містять достатньо даних про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України.

У перші дні, тобто на початковій стадії досудового розслідування слідчий суддя з об`єктивних причин не може дати остаточну оцінку належності, допустимості доказів та кваліфікуючим ознакам, а також з точки зору їх достатності. Перелічені обставини з`ясовує суд, тому твердження сторони захисту про оспорювання кваліфікації дій підозрюваного, не є предметом дослідження. При вирішенні цього клопотання достатньо встановити наявність обґрунтованості пред`явленої підозри, що було виконано слідчим з прокурором.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років. (п.4 ч.2 ст.183 КПК України).

Злочин, в якому особі пред`явлено повідомлення про підозру є: особливо тяжким, умисним, закінченим. Об`єктом посягання є найвищі соціальні цінності: недоторканість життя та здоров`я людини, від якого настали тяжкі непоправні наслідки смерть потерпілого. Взято до уваги дані, що характеризують його особистість, який підозрюється в організації зухвалого застосування насильства стосовно потерпілого, створив умови для алібі, приховує речові докази, тобто тривалий час активно перешкоджає встановленню істини по справі.

У даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу та необхідність забезпечення завдань кримінального провадження, в тому числі: завершення досудового розслідування по кримінальному провадженню, захист прав потерпілого, тощо (ст.2 КПК України), які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

На виконання п.2 ч.2 ст.183 КПК України прокурор довів, що ОСОБА_7 перед обставинами, в яких він підозрюється, створив умови для алібі та виїхав в іншу державу. Відтак, стосовно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою, оскільки зібрані матеріали клопотання підтверджують існування ризиків, передбачених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто дають достатні підстави вважати, що у разі застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (домашній арешт, особисте зобов`язання, порука, застава), вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків.

Відстоювання ОСОБА_7 власної правової позиції, є вагомою підставою для продовження перешкоджання чи перекручування ним визначальних обставин у справі, знищенню слідів злочину.

Триваючий та невирішений між родинами ОСОБА_15 та ОСОБА_17 конфлікт, супроводжувався вчиненням умисних вбивств та незаконного впливу на осіб. Під час розгляду клопотання сам ОСОБА_7 підтвердив бажання передати неправомірну вигоду за вирішення особистих питань. Таким чином ОСОБА_7 не може врегульовувати конфлікти мирним шляхом, знає про місце проживання потерпілих, здатен і вже впливав у поза процесуальний спосіб на учасників конфлікту, тому існує реальний ризик продовження вчинення ним злочину, або вчинення нового злочину, зокрема чинити вплив на очевидців, родичів потерпілого, що негативно позначиться на розумних строках та затягне ухвалення остаточного рішення. Підозрюваний є особою який умисно змінив місце постійного проживання, не мешкає за місцем проведення досудового розслідування, тобто втратив стійкі соціальні зв`язки. Невизначеність місць проживання, відсутність законного джерела отримання доходу вказує про втрату суспільних зв`язків, а тяжкість можливого покарання що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні злочину, є вагомою передумовою для початку його подальшого переховування від слідства чи суду. Запропонований слідчим вид запобіжного заходу, попередить можливість вчинення підозрюваним нових злочинів та повністю забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру в злочині, пов`язаному з застосуванням насильства, тому за правилами п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, застава не визначається.

Згідно ст. 209 КПК України, моментом затримання підозрюваного буде вважатись час, коли останній підкорюючись правомірному наказу працівника правоохоронного органу був вимушений прослідувати для проведення процесуальних дій з його участю, тобто з 02 години 00 хвилин, 26 лютого 2018 року.

Наявність у підозрюваного родини та хвороб не зменшує ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Не можна брати до уваги посилання сторони захисту, на обставини зазначені у вироку апеляційного суду Кіровоградської області від 28.11.2017 року стосовно підсудного ОСОБА_10 . Такі посилання не мають наперед встановленої сили, оскільки рішення національного суду в іншій справі не має преюдиціального значення у вирішенні цього кримінального провадження. (ст. 90 КПК України) На початковій стадії досудового розслідування слідчий суддя не може наперед встановлювати певні факти, чим обмежувати орган досудового розслідування у зборі доказів.

26 лютого 2018 року, ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру, тобто він набув процесуальний статус учасника кримінального провадження, до якого можна застосувати запобіжний захід.

На виконання імперативних вимог положень ч. 1 ст. 42 КПК України, строк досудового розслідування в цьому провадженні розпочато з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 представниками національного правоохоронного органу (борт повітряного судна у даному випадку вважається територією України), тобто з 02 години 00 хвилин 26 лютого 2018 року, коли за правилами ст. 209 КПК України, ОСОБА_7 вимушений був виконати наказ та залишатись поряд з уповноваженою службовою особою яка виконала екстрадицію ОСОБА_7 .

Згідно ч. 2 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 577 КПК України, час тримання виданої особи під вартою на території запитуваної держави у зв`язку з вирішенням питання про видачу в Україну, а також час її етапування зараховуються до загального строку відбування покарання, призначеного вироком суду України. Зважаючи на зміст зазначених процесуальних норми констатую, що час перебування особи під екстадиційним арештом не включається до обчислення строку тримання особи під вартою, тобто клопотання підлягає задоволенню.

Разом з тим необхідно зауважити, що матеріали поданого клопотання і кримінального провадження не містять належних і допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_7 , як особі, яка постійно проживає за кордоном було забезпечено належне і завчасне повідомлення про його виклик до правоохоронного органу для проведення слідчої дії з його участю в порядку ч. 7 ст. 135 КПК України, або вручено повідомлення про підозру за тією ж процедурою.

Згідно п. 9 Перехідних положень цього Кодексу, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, слушним є зауваження захисників, що постанова судді Ленінського районного суду міста Кіровограда від 18 січня 2012 року, про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу-тримання під вартою фактично не була застосована стосовно нього до дня набрання чинності цього Кодексу, тому не була чинною 26 лютого 2017 року при затриманні ОСОБА_7 .

Перераховані порушення, не перешкоджають задоволенню вимог поданого слідчим клопотання через сукупну наявність: процесуального статусу підозрюваного, а також доведеності обґрунтованої підозри і ризиків невиконання покладених на підозрюваного обовязків.

Керуючись ст.ст.131-132, 176-178, 183, 193-197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосувати запобіжний захід у виді тримання його під вартою строком на шістдесят днів.

Початок строку тримання під вартою ОСОБА_7 , обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 02 години 00 хвилин, 26 лютого 2018 року.

Застосований ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, припиняє свою дію о 02 годині 00 хвилини, 26 квітня 2018 року.

Розмір застави не визначається.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1