Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1992/17
Провадження №: 1-кп/332/251/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 законного представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0001250 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, громадянина України, освіта професійно-технічна, неодружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий, щодо вчинення суспільно-небезпечного діяння за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
01.08.2017 року до Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 про прийняття рішення щодо застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001250 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особу, яка на час вчинення злочину не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, вчинила суспільно небезпечне діяння передбачене ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 06.05.2017 року близько 14-10 години, маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись поблизу будинку №49 по вулиці Алмазній в м.Запоріжжі, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, за допомогою фізичної сили відірвав встановлену на тротуарі металеву сміттєву урну, вартість якої згідно з висновком експерта Запорізької торгово-промислової палати № ОИ-482 від 09.06.2017 року складає 461,00 гривня, та поніс її в напрямку будинку №11 по вулиці Вроцлавського в м.Запоріжжі, тим самим виконавши усі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, намагався викрасти майно, яке належить Районній адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району м.Запоріжжя, чим міг спричинити матеріальну шкоду на загальну суму 461,00 гривня, але злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі, через те, що був зупинений співробітниками поліції в Заводському районі м.Запоріжжя.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України.
Посилаючись на те, що суспільно небезпечне діяння, вчинене ОСОБА_4 в стані неосудності, слідчий, за погодженням із прокурором, просить застосувати до нього примусовий захід медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, зазначаючи, що є всі законні підстави для застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4
Законний представник особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 - його мати ОСОБА_5 вважає, що її син вчинив вказане суспільно небезпечне діяння на ґрунті психічного розладу. Клопотання підтримала частково, вважаючи, що ОСОБА_4 потребує заходів медичного характеру у вигляді психіатричної допомоги, проте не примусових, оскільки добровільно періодично проходить лікування у психіатричній лікарні.
Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 підтримав клопотання слідчого, погодженого з прокурором, і зазначив, що матеріалами провадження підтверджується вчинення ОСОБА_4 злочину. Проте, оскільки останній скоєно у стані неосудності, вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Допитаний свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що працює інспектором УПП м.Запоріжжя. Так, 06.05.2017 року близько 14-00 години під час патрулювання по вул.Врацлавській,11, ним виявлено особу ОСОБА_4 , який ніс мішок білого кольору із металевою урною зеленого кольору. ОСОБА_4 добровільно показав їм урну та пояснив, що вирвав її біля буд. АДРЕСА_2 з метою подальшого збуту на пункт прийому металобрухту. Вів себе спокійно, агресії не проявляв. Було викликано оперативну групу поліції.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що 06.05.2017 року була запрошена працівниками поліції в якості понятої. При цьому у молодого хлопця працівниками поліції було виявлено мішок із металевою урною синього чи зеленого кольору.
Оцінивши в сукупності досліджені докази, а саме показання свідків, даних експертного висновку №0И-482 від 09.06.2017 року, відповідно до якого вартість вуличної металевої урни складає 461, 00 грн., довідки районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, відповідно до якої металева урна перебуває на балансі райадміністрації, суд вважає доведеним, що 06.05.2017 року близько 14-10 години по вул.Алмазній в м.Запоріжжі ОСОБА_4 , маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись поблизу будинку №49 по вулиці Алмазній в м.Запоріжжі, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, за допомогою фізичної сили відірвав встановлену на тротуарі металеву сміттєву урну вартістю 461,00 гривня, та поніс її в напрямку будинку №11 по вулиці Вроцлавського в м.Запоріжжі, тим самим виконавши усі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, намагався викрасти майно, що належить Районній адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району м.Запоріжжя, чим міг спричинити матеріальну шкоду останній на загальну суму 461,00 гривня, але злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі, через те, що був зупинений співробітниками поліції в Заводському районі м.Запоріжжя.
Отже, мало місце суспільно-небезпечне діяння передбачене ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинене саме ОСОБА_4 .
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 342 від 21.06.2017 року ОСОБА_4 , виявляв та виявляє у теперішній час психічний розлад у формі параноїчної шизофренії, безперервний перебіг, з наростаючим дефектом особистості. У період інкримінованого йому правопорушення, він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння. Згідно із ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Відповідно до ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до ст. 19 ЗУ "Про психіатричну допомогу" примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.
Суд при визначенні виду і міри медичного характеру, враховує не тільки характер душевного захворювання та рекомендації експертів про тип лікування, але й те, що ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, раніше не судимий, є інвалідом 2 групи, не працює, проживає із матір`ю, у лікаря-нарколога на обліку не перебуває, знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, берперервний тип перебігу. Стійка соціальна та трудова дезадаптація». Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що на даний час ОСОБА_4 страждає психічним розладом у формі параноїчної шизофренії, безперервний перебіг, з наростаючим дефектом особистості. В період інкримінованих йому дій він також перебував у хворобливому стані, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги.
Заслухавши думку прокурора, який вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги, захисника, який думку прокурора підтримав, законного представника особи стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, яка клопотання підтримала частково, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про те, що оскільки в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст.185 КК України, та оскільки на період вчинення суспільно-небезпечного діяння він не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, на даний час не видужав, то до ОСОБА_4 слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Керуючись ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", ст. 93, 94 КК України, ст.ст. ч. 2 ст. 292, 503, 512, 513 КПК Україн и, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділення Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 погодженого з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0001250 відносно ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Копію ухвали скерувати для виконання в Комунальну установу "Обласна психіатрична лікарня м. Запоріжжя" .
Речовий доказ:металеву сміттєву урну зеленого кольору, що передане на відповідальне зберігання спеціалісту відділу ЖКГ райадміністрації Запорізької міської ради в Заводському районі ОСОБА_11 залишити власнику Районній адміністрації ЗМР в Заводському районі.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1