Єдиний унікальний номер 225/3932/17
Номер провадження 11-кп/775/824/2017

УХВАЛА
Іменем України
19 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті розглянувши апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 08 серпня 2017 року, якою:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Маріуполя Донецької області, громадянину України, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ,
у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення відмовлено, -
в с т а н о в и л а :
24 липня 2017 року до Дзержинського міського суду Донецької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про розгляд питання щодо застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.
03 серпня 2017 року судом першої інстанції розглянуто вказане клопотання та прийняте рішення про відмову у його задоволенні. В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції послався на те, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання характеризується посередньо, стягнень та заохочень не має. На виробництві установи не працевлаштований, у зв`язку з відмовою працювати на запропонованій роботі. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно, через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Залучався до робіт з благоустрою відділення та прилеглої території, до виконання робіт ставиться безвідповідально, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, у програмі диференційованого впливу не бере. Участі у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні не приймає. Згідно витягу з протоколу № 20 від 24.07.2017 року засідання членів спостережної комісії Державної установи «Торецька виправна колонія №2» в Донецькій області засудженому ОСОБА_5 відмовлено в поданні матеріалів до суду на умовно-дострокове звільнення, як такому, що не довів свого виправлення, не заслуговує умовно-дострокового звільнення.
В принесеній на вирок суду першої інстанції апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 із посиланням на те що, ухвала є необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що він не відмовлявся від роботи, а не має можливості працювати внаслідок інвалідності та похилого віку та виконувати фізичні навантаження. Із адміністрацією установи конфліктів не має, а покарання за вироком суду призначене відповідно до вимог ст.. 69 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 засуджений вироком Апеляційного суду Донецької області за ч. 1 ст. 263, ст. 69 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 29.11.2016 року зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 13.02.2015 року по 27.03.2015 року, у відповідності до ст.72 ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 21.03.2017 року зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 10.02.2015 року по 12.02.2015 року та з 28.03.2015 року по 27.04.2015 року, у відповідності до ст.72 ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Адміністрація Торкецької ВК № 2 при зверненні з поданням про УДО до місцевого суду зазначила, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення.
При розгляді матеріалів подання, як судом першої інстанції так і апеляційної інстанції встановлено, що засуджений ОСОБА_5 за час відбуття міри кримінального покарання характеризується посередньо, до виконання вимог персоналу ставиться не завжди сумлінно, заохочень не має. У судовому засіданні суду першої інстанції представник виправної установи надав пояснення, що засудженому було запропоновано залучення до праці днювальним у медичній частині, від якої він відмовився. Крім того, засуджений міг би працювати у бібліотеці виправної установи, проте, посилаючись на інвалідність, працювати наміру не має.
Зважаючи на наведе, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, що ОСОБА_5 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці не довів свого виправлення, та не вбачає за можливе застосувати до нього умовно дострокове звільнення. Такий висновок колегії суддів узгоджується із правовою позицією, закріпленою Постановою Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» де окремо наголошено, що головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а посилання на нього суду першої інстанції вважає слушним. Тому доводи апеляційної скарги про необґрунтованість прийнятого судом першої інстанції рішення є безпідставні.
Колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції обґрунтованою та вмотивованою, постановленою без порушення норм кримінального процесуального закону, а тому підстав для її скасування не вбачає.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 03 серпня 2017 року якою у задоволенні засудженого ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня отримання копії ухвали особою яка тримається під вартою, а іншими учасниками у той же строк з дня її проголошення.

Колегія суддів: