н/п 1-кс/640/769/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" січня 2018 р. м. Харків
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бобринець, Бобринецького району, Кіровоградської області, українки, громадянки України, яка має вищу освіту, не працює, не одружена, раніше судима: вироком Артемівського районного суду Донецької області від 19.02.2010 за ч.1 ст. 309 КК України до штрафу в сумі 1500 грн.; вироком Сколевського районного суду Львівської області від 14.09.2015 за ч.1 ст. 286 КК України до штрафу в сумі 3400 грн., мешкає зі слів за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, -
Сторона обвинувачення просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що приблизно у червні 2017 року, точна дата під час досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_7 , діючи умисно із корисливих спонукань, перебуваючи в місті Києві, вступила в попередню змову із раніше їй знайомою ОСОБА_8 яка мала досвід та навички вчинення тяжких та особливо тяжких корисливих злочинів, з якою прийняли рішення створити та очолити організовану групу з метою систематичного заволодіння коштами громадян шляхом обману та зловживання довірою.
Після чого ОСОБА_7 із ОСОБА_8 залучили до участі в організованій групі осіб, маючих навички вчинення корисливих злочинів, а також мешканців Луганської області, проживаючих на тимчасового не підконтрольних територіях.
Так до участі в організованій групі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залучили ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інших невстановлених осіб, яким запропонували увійти до складу створеної та очоленої ОСОБА_5 організованої групи та у її складі вчиняти тяжкі злочини пов`язані із заволодінням грошовими коштами громадян з числа мешканців різних областей України, на що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 надали свою згоду та готовність вчиняти вказані злочини у складі організованої групи під керівництвом ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .
Після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інші невстановлені особи розробили та узгодили злочинний план скоєння шахрайств до якого входило: розподіл учасників групи на декілька поєднаних єдиним умислом колективів та розподіл відповідних функцій між членами колективів; здійснення систематичних поїздок до обласних центрів України з метою вчинення шахрайств на їх території та періодична зміна місць вчинення злочинів; підшукування потерпілих серед осіб похилого віку, переважно поодиноких осіб, які ведуть усамітнений спосіб життя та активно сприймають надмірну увагу до них з боку сторонніх осіб та мають заощадження грошових коштів або мають у власності золоті прикраси; пошук імітаційних засобів-пластикових карток та розповсюдження їх одним з учасників колективу, який входить до складу організованої групи, перед супермаркетами особам похилого віку з числа потенційних потерпілих нібито пропонуючи їм отримання вказаних карток на знижки; спрямування потерпілих із виданими ним картками до іншого учасника групи, який безпосередньо повідомляє потерпілому неправдиву інформацію про участь у вказаній акції; втручання у спілкування із потерпілим третього учасника групи та повідомлення неправдивої інформації про те що він також бажає прийняти участь у акції; повідомлення другим учасником групи неправдивої інформації про виграш обома учасниками побутової техніки, її розподіл та нібито передача одному з учасників акції 200 доларів США із доведенням особливої умови акції-підтвердити свою платіжоспроможність; демонстрація третім учасником групи потерпілому грошових коштів та нібито наявність переваги над ним на перемогу в акції на отримання вагомої знижки в супермаркетах; застосування другим учасником групи психологічного прийому із встановленням у третього учасника місця проживання в іншій області та повідомлення про надання переваги у отриманні дисконтної картки потерпілому оскільки він нібито мешкає поблизу супермаркету та має можливість систематично придбавати у ньому товари та продукти із знижкою. Оголошення перемоги потерпілого та пропозиція підтвердили свою платіжеспроможність шляхом демонстрації наявних у нього заощаджень грошових коштів; запечатування винесених з дому потерпілих грошових коштів в конверт разом із дисконтною карткою та заволодіння грошовими коштами шляхом підміни конверта на раніше заготовлений інший конверт із папірцями та пропонування потерпілому наступного дня прийти із вказаним конвертом до супермаркету та пред`явити його менеджеру, нібито для того щоб він його розкрив впевнився у тому, що в потерпілого є грошові кошти та той видав йому дисконтну картку; зникнення з місця вчинення злочину учасниками групу на раніше заготовленому автомобілі під керування учасника групи, якому відведена функція водія; розподіл викрадених коштів між усіма учасниками групи в попередньо обумовлених долях.
Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , було створено стійке об`єднання до складу якого увійшли більше п`яти осіб: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інші невстановлені під час досудового розслідування особи, які, діючи умисно, із корисливих спонукань, попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення особливо тяжких злочинів, об`єднаних єдиним планом, з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.
Функція ОСОБА_5 як організатора та активного учасника організованої групи, обізнаного про злочинні дії ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та невстановлених осіб-учасників організованої групи, полягала в тому, що вона: особисто здійснювала керівництво організованою групою, розподіляючи і погоджуючи зі співучасниками функції та обов`язки кожного з них, скеровуючи їх діяльність на досягнення єдиного злочинного результату заволодіння грошовими коштами громадян; визначила у якості об`єктів злочинних посягань грошові кошти, що збиралися протягом тривалого часу заощадження потерпілих з числа осіб похилого віку; особисто розробляла і погоджувала з усіма учасниками організованої групи плани злочинів, визначаючи об`єкт злочинного посягання та спосіб заволодіння грошовими коштами; приймала рішення щодо місць скоєння злочинів визначаючи обласні центри та міста в яких необхідно було вчиняти злочину, забезпечуючи транспортування у вказані міста учасників групи; забезпечувала мобільність учасників організованої групи підшукуючи автотранспорт для транспортування її учасників, розподіляла учасників групи по колективам у складі 3-х -4-х осіб в кожному за їх особистими якостями, рисами характеру та взаєморозумінням таким чином забезпечуючи злагоджену діяльність по реалізації злочинного плану та заволодінню коштами громадян; особисто контролювала хід вчинення злочинів, вимагаючи доповідати їй особисто про місця вчинення злочинів, суми викрадених коштів, а також планувала діяльність колективів які входять до складу організованої групи направляючи їх в різні райони місць, відстежуючи їх переміщення із метою недопущення з`явлення на місці вчинення злочину іншим колективом організованої групи; підтримувала стійкі зв`язки із кримінальними елементами за місцями вчинення злочинів та вживала заходів щодо їх інформування про вчинення злочинів на їх території учасниками створеної та керованої нею організованої групи; вживала заходів конспірації шляхом розселення учасників групи у найманих квартирах кожного із колективів які входять до складу організованої групи на окремих адресах; безпосередньо брала участь у скоєнні шахрайств, виконуючи функцію водія доставляючи учасників групи на місце скоєння злочинів та забираючи їх з місць скоєння злочинів після заволодіння грошовими коштами; розподіляла між учасниками організованої групи викрадені кошти, визначаючи розмір долі кожного з них.
Вказані обставини свідчать про високий ступінь згуртованості організованої групи у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та невстановлених осіб учасників організованої групи, які після її створення у червні 2017 року почали діяти відповідно до розробленого вищевказаного плану злочинної діяльності та з червня 2017 по 05 грудня 2017 року-моменту припинення протиправної діяльності учасників групи працівниками поліції на території міста Харкова вчинили ряд заволодінь чужим майном (грошовими коштами) громадян шляхом обману (шахрайство) та зловживання довірою.
Після чого ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інші невстановлені особи розробили та узгодили злочинний план скоєння низки шахрайств на території України.
Так, 01.11.2017, 02.11.2017, 02.11.2017, 04.11.2017, 08.11.2017, 09.11.2017, 04.12.2017, 04.12.2017, 05.12.2017, 06.12.2017 учасники організованої групи, діючи у складі організованої групи, заволоділи грошовими коштами, майном шляхом шахрайства, чим спричинили потерпілим матеріальну шкоду.
Обґрунтованість повідомленої 07.12.2017 ОСОБА_5 підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, та вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігання яким, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.
Сторона обвинувачення вважає, що встановлені під час досудового розслідування обставини, в тому числі той факт, що вчинення шахрайств у складі організованої групи протягом тривалого часу було основним доходом ОСОБА_5 та іншого джерела доходів вона не має, у зв`язку із чим може продовжити протиправну діяльність, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам та застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою є обґрунтованим.
Строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 у кримінальному провадженні спливає 04.02.2018, але закінчити досудове розслідування у вказаний строк, тобто до 04.02.2018, не виявляється можливим, у зв`язку із тим, що потребує додаткового часу проведення наступних процесуальних дій: встановити інші епізоди злочинів вчинених підозрюваними на території Харківської та інших областей України; допитати потерпілих, свідків вчинення злочинів; провести впізнання із потерпілими та свідками; отримати тимчасові доступи до речей і документів в ТОВ «лайфселл», ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна», за номерами мобільних телефонів та імеі номерами мобільних терміналів які використовувались підозрюваними під час вчинення злочинів; із залученням відповідних спеціалістів провести огляд та дослідження інформації операторів мобільного зв`язку; отримати тимчасовий доступ до речей і документів в ПАТ КБ «Приватбанк» за рахунками підозрюваних та осіб, чиї рахунки вони використовували для перерахувань грошових коштів здобутих злочинним шляхом. Витребувати та долучити до матеріалів кримінального провадження відомості, які характеризують особи підозрюваних. Закінчити проведення призначених по кримінальному провадженню судових експертиз: дактилоскопічних, товарознавчих, комп`ютерно-технічних, судових експертиз відео- звукозаписів. Вирішити питання щодо етапування підозрюваного ОСОБА_15 до Харківського слідчого ізолятору. Вирішити питання щодо розсекречення протоколів із результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій та ухвал слідчого судді на підставі яких проводилися негласні слідчі (розшукові) дії. Провести дослідження інформації отриманої в результаті застосування технічних засобів. Скласти повідомлення про підозру в кінцевій редакції та повідомити про підозру; виконати вимоги ст.290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр досудового розслідування.
Вказані процесуальні дії мають важливе значення для судового розгляду, оскільки направлені на збирання доказів, з метою повного, всебічного та неупередженого встановлення всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог КПК України проведення вказаних процесуальних дій під час досудового розслідування є обов`язковим та потребує значного часу у зв`язку із великим обсягом матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, отриманих під час досудового розслідування кримінального провадження. Для завершення вказаних процесуальних дій необхідно додатковий строк в 60 діб. Провести вказані процесуальні дії раніше перешкоджали ті обставини, що під час досудового розслідування встановлені та встановлюються нові епізоди кримінальних правопорушень, за ними збираються докази, проводилися негласні слідчі (розшукові) дії, результати проведення яких долучені до матеріалів кримінального провадження та потребують ретельного дослідження та відпрацювання.
Сторона обвинувачення зазначає, що з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заявлені ризики не зменшилися, а навпаки збільшилися, оскільки встановлені нові свідки та очевидці вчинених злочинів, встановлюються нові епізоди вчинених злочинів.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання.
Підозрювана в судовому засіданні на підставі ст. 63 Конституції України відмовилася давати пояснення стосовно повідомленої підозри, заперечувала проти задоволення клопотання, та просила застосувати відносно неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у м. Києві, вказуючи, що на її утриманні перебуває донька студентка та мати пенсійного віку. Крім того, на теперішній час збираються документи щодо наявності у неї захворювання.
В судовому засіданні захисник заперечувала проти задоволення клопотання, вказуючи на недоведеність ризиків, та просила застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання у м. Києві.
При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваної ОСОБА_5 встановлено, що вона показання дає добровільно, до неї на теперішній час не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.12.2017, 07.12.2017 о 12:32 год. ОСОБА_5 затримана в порядку ст. 208 КПК України, без ухвали слідчого судді.
07.12.2017 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні десяти кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене організованою групою.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09.12.2017 застосовано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27) на 60 днів до 04.02.2018 включно, із визначенням розміру застави у сумі 800 000 грн.
Постановою першого заступника прокурора Харківської області від 23.01.2018 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до чотирьох місяців, тобто до 07.04.2018.
Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, що підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_16 , які містяться в протоколі її допиту; протоколами обшуків транспортних засобів від 07.12.2017; протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій-зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 04.12.2017 №9719, від 04.12.2017 №9720, від 04.12.2017 №9721, від 04.12.2017 №9722, від 04.12.2017 №9714, від 27.11.2017 №9717, від 04.12.2017 №9715, від 04.12.2017 №9716, від 27.11.2017 №9718, від 04.12.2017 №9723.
Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним прокурором існування ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на потерпілих, свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Дійсно, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .
Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.
Враховуючи викладене, існування ризиків доведених прокурором, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, яка підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів у сфері злочинів проти власності, тяжкість покарання, що загрожує їй в разі визнання винуватою у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких підозрюється, ті обставини, що ОСОБА_8 не має постійного місця роботи та офіційних джерел отримання прибутку, відсутність даних щодо наявності міцних соціальних зв`язків, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим. Більш того, за час тримання підозрюваної під вартою зазначені ризики не зменшилися та не втратили своєї актуальності. З вказаних підстав, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, на 60 днів, до 30.03.2018 включно.
Крім того, оскільки слідчому судді не надано даних щодо виконання ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу, призначеноговироком Артемівського районного суду Донецької області від 19.02.2010 та вироком Сколевського районного суду Львівської області від 14.09.2015, виходячи з положень ст. 89 КК України, на теперішній час особа вважається судимою за вказаними вироками.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.
Висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою до вказаного строку ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання підозрюваної під вартою.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваної, ризиків, передбачених п.1, п. 3, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, визначає заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України. При цьому, з урахуванням викладених обставин, суд вважає, що застава у межах, визначених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї обов`язків, а тому слідчий суддя призначає заставу в розмірі, який перевищує 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та визначає заставу в сумі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 704 800 гр. (1762 гр. х 400 = 704 800 гр.).
Прийшовши до висновку про необхідність визначення вказаного розміру застави, слідчий суддя також враховує зміст повідомленої підозри ОСОБА_5 та вважає, що застава в меншому розмірі не здатна буде забезпечити виконання підозрюваною у вчиненні особливо тяжких злочинів особою ОСОБА_5 покладених на неї обов`язків. При цьому також слідчий суддя враховує пояснення підозрюваної, що застава у раніше визначеному розмірі є завідомо непомірною для неї.
В судовому засіданні ОСОБА_5 пояснила, що 25.01.2018 в Харківській установі виконання покарань №27 до неї приходили два оперативних працівника для вручення даного клопотання та додатків до нього, однак один з працівників ОСОБА_17 здійснював на неї тиск, погрожував «райським життям в СІЗО», примушував написати пояснення, заводив до неї інших підозрюваних у справі Жукову, Транського, ОСОБА_18 , Ратковську, щоб вона змусила їх давати показання у справі, погрожував їй що «10 років їй гарантовано», що в умовах СІЗО на неї буде здійснено тиск. Вважає такі дії тиском на неї та її родину.
Враховуючи пояснення ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає необхідним в порядку ст. 206 КПК України доручити прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, провести перевірку усної заяви підозрюваної ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Продовжити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№ 27) в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів - до 30 березня 2018 року включно.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або перебування; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_19 негайно повідомити близького родича підозрюваної ОСОБА_5 про тримання під вартою останньої.
Строк дії ухвали з 30 січня 2018 року по 30 березня 2018 року включно.
В порядку ст. 206 КПК України доручити прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, провести перевірку усної заяви підозрюваної ОСОБА_5 щодо начебто застосування до неї психологічного тиску 25.01.2018 в Харківській установі виконання покарань №27.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту вручення їй ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1 .
Копію ухвали отримав _____________2018 р. ___год.____хв. _____________________
ОСОБА_5