Справа №580/1684/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/470/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 22 вересня 2017 року, якою відносно

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та мешканця м. Лебедин Сумської області

раніше судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання по АДРЕСА_1 на період доби з 21 години до 8 години наступного дня до 18 листопада 2017 року.

Покладено обов`язки на ОСОБА_8 :

- не залишати житло, що розташоване по АДРЕСА_1 в період часу з 21 години до 8 години наступного дня;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за кожною вимогою;

- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим, суддею, судом, або спілкуватися з нею з дотриманням умов, визначених слідчим, суддею, судом;

- носити електронний засіб контролю,-

ВСТАНОВИЛА:
До Лебединського районного суду Сумської області звернувся слідчий Лебединського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 з клопотанням, погодженим з прокурором Лебединського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про застосування відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 19 вересня 2017 року близько 20:00 год., перебуваючи в гостях у своєї знайомої ОСОБА_12 по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин наніс ОСОБА_13 3 удари ножом в шию, руку та груди, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя потерпілого в момент заподіяння.

Ухвалою слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 22 вересня 2017 року клопотання слідчого було частково задоволене та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання на період доби з 21 години до 8 години наступного дня до 18 листопада 2017 року з покладенням зазначених у вступній частині ухвали обов`язків.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, прокурор ОСОБА_10 у поданій апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що слідчим суддею не враховано характер і ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та що останній не перебуває у шлюбі, раніше засуджувався, характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, ніде не працює та матиме можливість переховуватися від органу досудового розслідування, або суду, незаконно вплинути на свідків, так як має серед них авторитет, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, на підтримку апеляційної скарги, захисника ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_8 , про безпідставність апеляційної скарги, вивчивши матеріали за клопотанням слідчого, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Із матеріалів провадження вбачається, що 20 вересня 2017 року внесені відомості до ЄРДР за № 0000463 за ч. 1 ст. 121 КПК України України за фактом нанесення 19 вересня 2017 року близько 20:00 год. на подвір`ї господарства по АДРЕСА_2 ОСОБА_8 . ОСОБА_13 трьох ударів ножом в шию, руку та груди та спричинення тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя потерпілого в момент заподіяння (а.с. 3).

В цей же день, 20 вересня 2017 року, ОСОБА_8 був затриманий в порядку _т.. 208 КПК України України (а.с. 23-25) та йому було вручене повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 121 КПК України України (а.с. 27-28).

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які у своїй сукупності, на даній початковій стадії досудового розслідування є достатніми для такого висновку, а саме:

- довідкою лікаря ОСОБА_14 від 20 вересня 2017 про діагноз ОСОБА_13 : різана рана шиї, лівого ліктьового суглобу, проникаюча рана лівої легені (а.с. 12). Відповідно до п. «й» ч. 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6 поранення грудної клітки, котрі проникли в плевральну порожнину, порожнину перикарду чи клітковину середостіння, у тому числі і без ушкодження внутрішніх органів є тяжким тілесним ушкодженням, небезпечним для життя в момент заподіяння;

- протоколом огляду місця події від 20 вересня 2017 року, відповідно до якого за місцем проживання ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 на столі в веранді виявлено та вилучено ніж зі слідами нашарування бурого кольору (а.с. 7-8);

- протоколом огляду місця події від 20 вересня 2017 року, відповідно до якого за місцем проживання ОСОБА_13 по АДРЕСА_3 на бильці стільця в кімнаті будинку виявлено та вилучено футболку темно-синього кольору з нашаруванням речовини бурого кольору та отвором довжиною 1,6 см (а.с. 9-10);

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 20 вересня 2017 року, який повідомив, що 19 вересня 2017 року після 18 години вживав алкогольні напої по АДРЕСА_1 , а потім між ним та ОСОБА_8 виникла суперечка, під час якої останній десь взяв ножа та наніс ним удар в груди, після чого ОСОБА_15 пішов додому, а коли стало погано викликали швидку (а.с. 13).

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 20 вересня 2017 року, який повідомив, що 19 вересня 2017 року близько 20 години по АДРЕСА_1 , почався конфлікт між ОСОБА_8 та ОСОБА_13 під час якого ОСОБА_8 у себе вдома взяв ніж наніс ОСОБА_13 три удари ножом, який потім забрав додому (а.с. 20-21).

Апеляційний суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», згідно з якими вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя, відмовляючи в обранні запобіжного заходу тримання під вартою та застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зазначив про наявність достатніх підстав вважали, що існують ризики, передбачені _т.. 177 КПК України України, разом з тим, стороною обвинувачення не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, зокрема домашнього арешту, є недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, а твердження апелянта про необґрунтованість судового рішення, неповне з`ясування обставин кримінального провадження, особи підозрюваного є безпідставними. Також в апеляційній скарзі прокурором не було доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Доводів про неможливість запобігання ризиків переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, тобто ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України України, шляхом застосування до останнього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, в апеляційній сказі не наведено.

Слідчим суддею для запобігання вказаних у клопотанні слідчого ризикам на ОСОБА_8 покладені додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України України. Зокрема, обов`язки прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за кожною вимогою та носити електронний засіб контролю зможуть запобігти ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, а обов`язок утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим, суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим, суддею, судом призначений запобігти ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що попередні судимості ОСОБА_8 свідчать про неможливість запобігти ризику вчинення нового злочину шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки ОСОБА_8 раніше не засуджувався за злочини проти життя та здоров`я особи, а також відсутні дані про його попередню неналежну процесуальну поведінку.

Негативна характеристика ОСОБА_8 за місцем проживання жодним чином не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді тримання під вартою для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України України.

Відповідно до принципів та положень вітчизняного законодавства та практики Європейського суду з прав людини, викладена в апеляційній скарзі прокурора позиція прокурора є неприйнятною, оскільки зазначені ним відомості можуть обґрунтовувати лише підставу застосування запобіжного заходу як такого, а тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, визначені у _т.. 177 КПК України України, та при розгляді такого клопотання, обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, що слідчим суддею і було дотримано.

Вказана правова позиція знайшла своє відображення у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України».

Ухвала суду, як вбачається з тексту судового рішення, є належно обґрунтованою та вмотивованою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів, в ході перевірки матеріалів провадження, - не виявлено.

Отже, ухвала слідчого судді є законною і відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись _т..ст. 178, 181, 183, 194, 309, 405, 407, 422 КПК України України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 22 вересня 2017 року про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 без задоволення.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5