233 Справа № 233/4/18
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника КЛПУ «Міський психіатричний диспансер м. Костянтинівки» ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного лікаря КЛПУ «Міський психіатричний диспансер м. Костянтинівки» про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, має середню спеціальну освіту, інваліда другої групи, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло подання головного лікаря КЛПУ «Міський психіатричний диспансер м. Костянтинівки» про застосування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги за місцем проживання.

Із подання і висновку КЛПУ «Міський психіатричний диспансер м. Костянтинівки», вбачається, що ОСОБА_6 страждає на психічне захворювання: шизофренія з безперервним типом перебігу, вираженим емоційно-вольовим зниженням регресивним типом пристосованої поведінки. 08 квітня 2006 року ОСОБА_6 вчинив вбивство свого батька, у зв`язку з чим, постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 червня 2006 року до нього були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню з суворим наглядом до виході з хворобливого стану.

Раніше ОСОБА_6 знаходився на примусовому стаціонарному лікуванні у психіатричній лікарні м. Жданівки Донецької області з 16.08.2016 року по 03.10.2017 року за постановою Єнакіївського міського суду від 25.07.2016 року. За постановою Єнакіївського міського суду від 14.09.2017 року ОСОБА_6 скасовані примусові заходи медичного характеру. Рекомендовано нагляд дільничного психіатра за місцем проживання.
Враховуючи короткий період спостереження та не легітимність рішень суду невизнаної республіки, просив призначити ОСОБА_6 заходи медичного характеру у вигляді амбулаторного лікування за місцем проживання.
Представник КЛПУ «Міський психіатричний диспансер м. Костянтинівки» ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала подання і просила застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового амбулаторного лікування.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти подання, оскільки до ОСОБА_6 постановою суду вже були застосовані примусові заходи медичного характеру за вчинення суспільно - небезпечного діяння і вдруге за це ж саме діяння такі заходи застосовані бути не можуть. Просить відмовити в задоволенні подання.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні також заперечував проти подання з тих самих підстав. Просить відмовити в задоволенні подання.

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали подання, суд дійшов до наступного.

Згідно зі ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Відповідно до ст. 2 КК України ніхто не може бути притягнений до кримінальної відповідальності за той самий злочин більше одного разу.
Відповідно до ст. 19 КПК України загальною засадою кримінального провадження є заборона двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне й те саме правопорушення, яка знайшла своє відображення також в ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої «Нікого не може бути вдруге притягнено до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.»
В рішенні «Франц Фішер проти Австрії» від 29 травня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що головна мета ст. 4 полягає в забороні повторення кримінального процесу, який вже був завершений прийняттям остаточного рішення.

Згідно зі ст.ст.92-94 КК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які вчинили суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Так, відповідно до постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 червня 2006 року до ОСОБА_6 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації у психіатричний заклад з суворим наглядом за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки ч.1 ст. 115 КК України.

Міжнародним та діючим законодавством України не передбачене повторне застосування примусових заходів медичного характеру до однієї ж особи за одне й те ж діяння, у зв`язку зі вчиненням якого до неї вже були застосовані примусові заходи медичного характеру.
За таких підстав, суд вважає, що подання лікаря КЛПУ «Міський психіатричний диспансер м. Костянтинівки» про застосування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги не підлягає задоволенню, як таке що не ґрунтується на Законі.

На підставі ст.ст. 61 Конституції України, ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 19, 513-516 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання головного лікаря КЛПУ «Міський психіатричний диспансер м.Костянтинівки» про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1