Дата документу Справа № 328/854/17
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-кп/778/1315/17 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №328/854/17 Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.187 КК України
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2017 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 01 червня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Токмака Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_8 визнано винним і засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

11 січня 2017 року о 18 годині ОСОБА_8 прийшов в гості до ОСОБА_9 , який мешкає за адресою АДРЕСА_3 . Перебуваючи в гостях ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка також перебувала в гостях, в приміщенні кухні вживали спиртні напої. О 23 годині 30 хвилин у ОСОБА_8 , який на той час перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник побутовий конфлікт з ОСОБА_9 . В ході конфлікту ОСОБА_8 вийшов з квартири АДРЕСА_4 та пішов до своєї квартири АДРЕСА_5 , яка розташована на цьому ж поверсі будинку, де взяв кухонний ніж з пластиковим руків`ям коричневого кольору. Маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . ОСОБА_8 одразу повернувся до квартири АДРЕСА_4 , пройшов на кухню, де знаходився господар квартири, та умисно наніс ОСОБА_9 один удар ножем в область черевної порожнини, спричинивши проникаюче поранення черевної порожнини, з ураженням великого сальника та тонкого кишківника, яке має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, такого, що є небезпечним для життя під час отримання.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №27 від 22.03.2017 року виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження, а саме проникаюче поранення черевної порожнини, з ураженням великого сальника та тонкого кишківника, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, такого що небезпечне для життя під час отримання.

Крім того, ОСОБА_8 12.01.2017 року близько 00 годин 15 хвилин, знаходячись в спальній кімнаті квартири ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_3 , тримаючи в правій руці належний йому кухонний ніж з пластиковим руків`ям коричневого кольору, маючи злочинний умисел на розбійний напад з метою заволодінням чужим майном, застосовуючи погрозу фізичного насилля, яка виразилась у демонстрації ножа та погрози завдання ним удару, який є небезпечним для життя чи здоров`я в момент заподіяння, вимагав від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 400 грн.

Позбавивши вищевказаними насильницькими діями потерпілого ОСОБА_9 можливості чинити опір, ОСОБА_8 вимагав від ОСОБА_9 та отримав від останнього в ході розбійного нападу грошові кошти в сумі 400 грн., чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_9 на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за

за ч.1 ст.121 КК, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння;

за ч.1 ст.187 КК, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Йому призначено покарання

за ч.1 ст.121 КК у виді 5 років позбавлення волі;

за ч.1 ст.187 КК у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначено покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Вирішено питання про початок строку відбування покарання, запобіжний захід, зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення, речові докази.

В апеляційній скарзі обвинувачений та захисник, не оспорюючи висновків суду про доведеність вини обвинуваченого та кваліфікації його дій, просять вирок змінити, призначити обвинуваченому покарання за ч.1 ст.187 КК у виді 3 років позбавлення волі, за ч.1 ст.121 КК у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК. Свої вимоги мотивують тим, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочинів, частково відшкодував завдану потерпілому шкоду, попросив вибачення у потерпілого, позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітніх дітей та цивільну дружину, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Незважаючи на зазначені обставини, а також на неправомірну поведінку потерпілого, суд призначив обвинуваченому надто суворе покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого. Крім того, суд безпідставно та невмотивовано при призначенні остаточного покарання застосував принцип часткового складання покарань.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги; прокурора, яка заперечила проти задоволення скарги та вважала за необхідне вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок змінити.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Приймаючи до уваги, що в апеляційній скарзі обставини кримінального провадження, доведеність вини та юридична кваліфікація дій ОСОБА_8 не оспорено, судова колегія в цій частині вирок суду не переглядала, обмежившись дослідженням питання законності та обґрунтованості ухваленого рішення щодо призначення судом обвинуваченому покарання за обставин, зазначених у вироку суду.

З цих же підстав судова колегія вважає встановленим скоєння злочинів обвинуваченим за обставин, зазначених в оскарженому вироку суду.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Мотивуючи своє рішення про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі районний суд вірно прийняв до уваги характер та ступінь суспільної небезпечності скоєних ним злочинів, які віднесені до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який не працює, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочинів, позитивно характеризується, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Потерпілий ОСОБА_9 претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має та не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

Відтак, на переконання апеляційного суду, сукупність наведених обставин дає право судовій колегії погодитись із вимогами апеляційної скарги в частині пом`якшення призначеного покарання.

Проте колегія суддів, зважаючи на те, що обвинуваченим вчинено два тяжких злочини, в тому числі проти життя та здоров`я особи із застосуванням ножа, не вбачає жодних підстав вважати, що виправлення ОСОБА_8 можливе без його ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 01 червня 2017 року щодо ОСОБА_8 в цій справі в частині призначеного покарання змінити.

Призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання

за ч.1 ст.121 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

за ч.1 ст.187 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону N 838-VIII від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_8 час його тримання під вартою з 02.06.2017 року (включно) по 20.06.2017 року (включно) з розрахунку, до якого одному дню тримання під вартою дорівнює два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4