Справа № 573/157/18
Номер провадження 1-кп/573/46/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2018 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Москаленки Білопільського району Сумської області, зі спеціальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 18 серпня 1993 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, ухвалою Сумського обласного суду від 21 вересня 1993 року вирок змінений, встановлений іспитовий строк 2 роки;

2) 14 грудня 1993 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 140, ст. 17, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

3) 05 червня 1998 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 196-1, ч. 3 ст. 81, ст. 42 КК України до покарання у виді у виді позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією майна;

4) 24 травня 2002 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

5) 21 серпня 2002 року Краснопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

6) 22 червня 2007 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

7) 27 листопада 2009 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

8) 11 жовтня 2013 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 297, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці;

9) 16 грудня 2015 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців, судимості не зняті і не погашені

- за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Наприкінці листопада 2017 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, близько 08 год. ОСОБА_4 з метою крадіжки чужого майна прибув до домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 проник до літньої кухні зазначеного вище домоволодіння, звідки таємно викрав:

-4 пачки пшеничного борошна вищого гатунку «Покровчанка», вагою по 2 кг кожна пачка та вартістю 19 грн. 50 коп. за 1 пачку, загальною вартістю 78 грн.,

-4 пачки солі «Артемсіль» вагою по 1,5 кг кожна пачка та вартістю 5 грн. за 1 пачку, загальною вартістю 20 грн.

Зазначене майно ОСОБА_4 переніс до місця свого проживання та повернувся до зазначеного вище домоволодіння з метою викрадення металевої труби з двору.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння майном ОСОБА_5 , ОСОБА_4 з двору вказаного домоволодіння таємно викрав металеву трубу вагою 40 кг вартістю 206 грн. 80 коп., яку теж переніс до місця свого проживання.

Загальна сума викраденого майна становить 304 грн. 80 коп. і на таку суму ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди.

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд у своїх корисливих цілях.

Крім того, 09 грудня 2017 року близько 21 год. ОСОБА_4 з метою крадіжки чужого майна прибув до цегляного погребу по АДРЕСА_3 , що належав потерпілій ОСОБА_6 , звідки таємно викрав кабель ПВС 2х1,5 довжиною 20 м вартістю 192 грн. 20 коп., що з`єднував квартиру АДРЕСА_4 вказаного багатоквартирного будинку з цегляним погребом ОСОБА_6 .

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд у своїх корисливих цілях.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема, показав, що наприкінці листопада 2017 року зранку, скориставшись тим, що господарів вдома не було, проник до господарства ОСОБА_5 , звідки з літньої кухні викрав 4 пачки пшеничного борошна та 4 пачки солі, з двору викрав металеву трубу. Частину продуктів використав у вживання. Частину у нього вилучили працівники поліції. Потім 09 грудня 2017 року близько 21 год. біля багатоквартирного будинку в с. Куянівка Білопільського району побачив, що від однієї з квартир до погребу, що розташований у дворі, йде кабель. Підійшов до нього та за допомогою ножа відрізав даний кабель від квартири та від погребу, змотав його у моток. Обпалив на вогнищі кабель та продав його знайомому.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а тому в суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинах при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин, суд дії ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив:

-таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, сховище вчинене повторно,

-таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не знаходиться, не інвалід.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинені ним злочинии, своєю поведінкою під час досудового розслідування та судового провадження прагнув зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки та попросив у потерпілих вибачення; активне сприяння розкриттю злочину, оскільки він правдиво повідомив про обставини вчинення злочину; часткове відшкодування завданих збитків; відсутність тяжких наслідків, оскільки вартість викраденого майна у ОСОБА_5 становить 304 грн. 80 коп., у ОСОБА_6 192 грн. 20 коп., ця сума збитків не становить для потерпілих значного, великого або особливо великого розміру.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, суд не встановлені.

Також при призначенні покарання суд враховує і заяви потерпілих, які просили суд ОСОБА_4 суворо не карати.
При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченого та обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, суд вважає, що справедливим, законним, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, але нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Потерпілий ОСОБА_5 до обвинуваченого заявив позов про відшкодування 304 грн. 80 коп. майнової шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 позов визнав повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки у зв`язку із злочинними діями обвинуваченого потерпілому завдано майнової шкоди на суму 304 грн. 80 коп., яка складається з вартості викраденого майна, тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити повністю та стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_5 зазначену суму.

Потерпіла ОСОБА_6 до обвинуваченого заявляла позов про відшкодування 192 грн. 20 коп. майнової шкоди.

Але 21 лютого 2018 року від неї надійшла заява про відмову від заявленого позову в зв`язку з відшкодуванням їй завданих збитків.

Підлягають стягненню з обвинуваченого кошти в сумі 1869 грн. 61 коп. за залучення експертів.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання слід залишити ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили.
У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази:

- початий пакунок з пшеничним борошном вищого гатунку «Покровчанка» вагою 1 кг; початий пакунок з сіллю «Артемсіль» вагою 0,6 кг, які зберігаються у потерпілого ОСОБА_5 , необхідно залишити останньому як власнику;

- складний ніж із пластиковою рукояткою синього кольору, фрагмент електричного кабелю, які зберігаються в камері схову речових доказів Білопільського відділення поліції, необхідно знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

- за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання слід залишити ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили.
Строк покарання відраховувати ОСОБА_4 з дня затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 304 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави 1869 грн. 61 коп.

Речові докази:

- початий пакунок з пшеничним борошном вищого гатунку «Покровчанка» вагою 1 кг; початий пакунок з сіллю «Артемсіль» вагою 0,6 кг, які зберігаються у потерпілого ОСОБА_5 , залишити останньому;

- складний ніж із пластиковою рукояткою синього кольору, фрагмент електричного кабелю, які зберігаються в камері схову речових доказів Білопільського відділення поліції, знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя