Справа № 148/1211/15-к
Провадження №11-кп/772/75/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2017 року м. Вінниця

Апеляційного суду Вінницької області
в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
судів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянув «08» листопада 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 000542 від 21.09.2015 року по обвинуваченню
ОСОБА_6 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маяки Тульчинського району Вінницької області, українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України.
ОСОБА_7 , народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Журавлівка Тульчинського району Вінницької області, українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України.
ОСОБА_8 , народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Вапнярки Томашпільського району Вінницької області українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
ОСОБА_9 , народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Торків Тульчинського району Вінницької області, українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України.
ОСОБА_10 , народження ІНФОРМАЦІЯ_4 уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, учня ВПУ-41, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
ОСОБА_11 , народження ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Тульчин, українця, громадянина України, учня ВПУ-41,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2,ч.3 ст. 185 КК України.
За участю сторін кримінального провадження
прокурора: ОСОБА_12
обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7
ОСОБА_10 , ОСОБА_11
захисників адвокатів: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17
представник неповнолітнього ОСОБА_10 ОСОБА_18
за апеляційною скаргою із змінами прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_19 на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 07 червня 2016 року, -
В с т а н о в и в:
Згідно вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 07.06.2017 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України та призначено покарання:
-за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
-за ч.3 ст. 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі.
За ч.2 ст. 185 КК України виправдано.
Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточну міру покарання ОСОБА_6 призначено у виді 5 років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покладено ряд обов`язків, а саме:
-не виїжджати за межі не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.
Цим же вироком визнаний винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.3 ст.186 КК України і призначити йому покарання:
- за ст.185 ч.3 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі;
- за ст.186 ч.3 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі.
Відповідно до ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточну міру покарання ОСОБА_7 призначено у вигляді 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком 3 роки.
Згідно ст.76 КК України на ОСОБА_7 покладено ряд обов`язків, а саме:
-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.
Даним вироком визнано винуватим ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.3 ст.186 КК України і призначити йому покарання:
- за ст.185 ч.3 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі;
- за ст.186 ч.3 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточну міру покарання ОСОБА_9 призначено у вигляді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком 3 роки.
Згідно ст.76 КК України на ОСОБА_9 покладено ряд обов`язків, а саме:
-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.
Цим же вироком визнано винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та йому призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком 2 роки.
Згідно ст.76 КК України на ОСОБА_8 покладено ряд обов`язків, а саме:
-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.
Цим же вироком визнано винуватим ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та йому призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75, ст.104 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням,з іспитовим строком 2 роки.
Згідно до ст.76 КК України на ОСОБА_10 покладені обов`язки, а саме:
-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.
Даним вироком визнано ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст.185 КК України та йому призначено покарання:
- за ст.185 ч.2 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;
- за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточну міру покарання ОСОБА_11 призначено у вигляді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_11 звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням, з іспитовим строком2 роки.
Згідно до ст.76 КК України на ОСОБА_11 покладені обов`язки, а саме:
-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.
Цивільний позов ОСОБА_20 задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 20600 грн. в відшкодування завданої майнової шкоди та 5000 грн. в відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1372,29 грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 861,58 грн.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 540,47 грн.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 845,40 грн.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 225,21 грн.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 464,55 грн.
Вирішена доля речових доказів.
Судом встановлено, 20.09.2014 року приблизно о 22:00 год. в м. Тульчині між ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 зайшла розмова про плазмовий телевізор, що знаходиться в приміщенні навчального корпусу Тульчинського вищого професійного училища №41, розташованого за адресою: м.Тульчин вул. Леніна, 133. Під час даної розмови вказані особи дійшли згоди на таємне викрадення вказаного телевізора. Після чого, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою, на автомобілі ОСОБА_6 , під`їхали до приміщенн ВПУ №41 в середині якого знаходився плазмовий телевізор марки «LG».
В подальшому, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 пішли до головного входу в приміщення ВПУ №41, а ОСОБА_6 залишився в своєму автомобілі спостерігати за тим, щоб їх злочинні дії не були викриті сторонніми особами.
В цей час ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , шляхом підбору ключа проникли в середину приміщення навчального корпусу ВПУ № 41, де знаходився телевізор. Потім в приміщення ВПУ № 41 також зайшов ОСОБА_6 і вони разом, підійшовши до телевізора марки «LG», який був прикріплений до стіни, зірвали його та одразу віднесли до автомобіля ОСОБА_6 , який знаходився поряд з приміщенням. Після чого ОСОБА_7 ОСОБА_10 та ОСОБА_6 зникли з місця вчинення злочину. Даний телевізор ОСОБА_6 забрав собі, давши ОСОБА_7 та ОСОБА_10 1200 грн.
Таким чином ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 своїми злочинними діями заподіяли Вищому професійному училищу № 41 м. Тульчин матеріальної шкоди на загальну суму 4401,9 грн.
Також в період з 18.11.2014 по 22.11.2014 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, у вечірній час доби поїхали на автомобілі ОСОБА_9 в с.Капки Тульчинського району. Приїхавши в зазначений населений пункт, ОСОБА_6 та інші з метою вчинення крадіжки майна почали підшуковувати підходяще домоволодіння. Так, зупинившись біля домогосподарства, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та яке належить ОСОБА_21 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , через головні ворота, проникли на територію домоволодіння. Оглянувши будинок ззовні, ОСОБА_6 та інші за допомогою викрутки, віджали раму вікна та проникли до середини будинку, що знаходився на території вказаного вище домоволодіння. Перебуваючи в середині будинку, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 шукали та викрадали цінні речі, а ОСОБА_6 в цей час стояв біля вікна будинку ззовні та стежив, щоб їхні злочинні дії не були викриті сторонніми особами. Таким чином ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою, таємно, з корисливих мотивів здійснили крадіжку пневматичної гвинтівки «Байкал» вартістю 2800 грн., фотоапарату марки «Зеніт» вартістю 238, 33 грн. та колекції монет вартістю 2000 грн., які були ними виявлені в середині будинку. В подальшому ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 викраденим майном розпорядились на власний розсуд. Таким чином своїми незаконними діями ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 заподіяли ОСОБА_21 матеріального збитку на загальну суму 5038, 33 грн.
Крім того , 22.11.2014 року ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, близько 04:00 год. поїхали до будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де проживав гр. ОСОБА_22 . Приїхавши до вказаного будинку, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , переконавшись в тому, що світло в будинку вимкнене, втрьох зайшли на подвір`я та пішли до вхідних дверей. Зайшовши через відкриті двері в середину будинку, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою, зайшли до кімнати, де спав потерпілий ОСОБА_22 . Підійшовши до потерпілого, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на стільці біля ліжка побачили ноутбук марки «Асер» вартістю 15000 грн., мобільний телефон марки «iPhone5» вартістю 10000 грн. та викрали вказані речі. Після чого побачили золотий ланцюжок на шиї потерпілого. Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, відкрито, шляхом ривка, зірвали з шиї ОСОБА_22 його золотий ланцюжок з кулоном вагою 24 грамів вартістю 20000 грн. та нанесли удар кулаком по обличчю потерпілого від якого він впав на ліжко. Згідно висновку судово-медичної експертизи №143 від 21.11.2014 року ОСОБА_22 спричинено легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. Після чого ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 з місця події зникли. Викраденим майном ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 розпорядились на власний розсуд. Таким чином своїми злочинним діями ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 заподіяли матеріального шкоди ОСОБА_22 на загальну суму 45000 грн.
Окрім цього, в грудні 2014 року, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення, на автомобілі марки «РЕНО-КЕНГО», який належить ОСОБА_11 , в нічну пору доби поїхали до СТ «Шпиківський молокозавод», що знаходиться за адресою: Тульчинський район смт. Шпиків вул. Енгельса, 3 та зупинились неподалік від його огорожі. Далі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підійшли до огорожі, через неї таємно проникли на територію товариства, а ОСОБА_11 в цей час залишався в автомобілі. Перебуваючи на території СТ «Шпиківський молокозавод», вищевказані особи помітили склад, двері якого були закриті. Підійшовши до даного складу, ОСОБА_7 за допомогою заздалегідь підготовленого предмету, а саме невеликого лому, зірвав навісний замок на дверях даного складу. Коли двері складу відчинили, в середні нього було виявлено картонні ящики вагою приблизно 20 кг кожен. Так, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , переслідуючи єдину мету, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою, перенесли 20 ящиків в яких знаходився замінник молочного жиру «Феттімілк» до огорожі СТ «Шпиківський молокозавод», де в подальшому занесли дані ящики до автомобіля ОСОБА_11 . Завантаживши викрадене майно, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 поїхали в м. Тульчин, де збули викрадене майно ОСОБА_23 . Отримані від реалізації викраденого майна кошти розподілили між собою та витратили на власні потреби. Своїми незаконними діями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заподіяли СТ «Шпиківський молокозавод» матеріальної шкоди на загальну суму 7 600 грн.
Також ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме плазмового телевізора марки «Самсунг» та обігрівача марки «Термія», які належать ОСОБА_22 , в нічну пору доби, разом з ОСОБА_24 та хлопцем на ім`я ОСОБА_25 , на автомобілі ОСОБА_24 в період з 27.12.2014 04.01.2015 поїхали в с.Капки Тульчинського району. Приїхавши в зазначений населений пункт, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , не повідомляючи ОСОБА_24 та хлопця на ім`я ОСОБА_25 про свої злочинні наміри, вийшли з автомобіля та рушили до дачного будинку, що належить ОСОБА_22 . Прийшовши до будинку ОСОБА_22 , ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 зайшли на територію домоволодіння. Діючи з корисливих мотивів та за попередньою змовою, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 за допомогою викрутки віджали пластикове вікно на другому поверсі та проникли в середину будинку, звідки викрали плазмовий LED телевізор марки «SAMSUNG» вартістю 5081,20 грн. та електричний обігрівач марки «Термія ЭВНА-2,0/230 С2» вартістю 393,16 грн. Викрадені речі ОСОБА_6 та ОСОБА_8 продали ОСОБА_24 за 1000 грн., при цьому не повідомляючи його про походження вказаних речей. Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_8 завдали ОСОБА_22 матеріальної шкоди на загальну суму 5474, 36 грн.
Також, в першій половині січня 2015 року ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 вирішили здійснити крадіжку горіхів з одного із складських приміщень, що знаходиться на території Тульчинської філії «СП Агромаш». У нічну пору доби на автомобілі ОСОБА_9 поїхали в зазначене місце. Діючи за попередньою домовленістю, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_9 підійшли до огорожі Тульчинської філії «СП Агромаш», через яку таємно проникли на територію даного підприємства. ОСОБА_10 залишився біля центрального входу та в разі виникнення будь-якої небезпеки мав повідомляти співучасників. Таким чином, знаючи про злочинні дії ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ними, спрямовуючи свій умисел на досягнення єдиного злочинного результату, ОСОБА_10 забезпечував усунення перешкод, які б заважали ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 вчиняти крадіжку. В ході реалізації єдиного злочинного умислу ОСОБА_9 через вікно проник до складського приміщення, розташованого на території «СП Агромаш», звідки передав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 три мішки лущених горіхів загальною вагою 90 кг, які належали ОСОБА_26 .
Таким чином своїми незаконними діями ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 та ОСОБА_7 заподіяли гр. ОСОБА_26 матеріальної шкоди на загальну суму 11000 грн.
Крім того, з 20:00 год. 12.01.2015 року по 06:00 год. 13.01.2015 року ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, на автомобілі марки «ГАЗ-21027» під керуванням ОСОБА_27 , поїхали в Томашпільський р-н с.Жолоби. Прибувши в зазначений населений пункт, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 , не повідомляючи про свої наміри ОСОБА_27 , вийшли з автомобіля та вдвох рушили до складського приміщення, що знаходилось за адресою: с. Жолоби вул. Фрунзе. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , шляхом зриву замка на вхідних воротах проникли в середину складського приміщення, що належить ОСОБА_28 , звідки скоїли крадіжку одного колеса (автогума та диск) від трактора марки «Т-150». В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , завантаживши колесо в автомобіль ОСОБА_27 , з місця вчинення злочину зникли. Викраденим майном ОСОБА_6 та ОСОБА_8 розпорядились на власний розсуд, тим самим заподіявши ОСОБА_28 матеріальної шкоди на загальну суму 9633 грн.
Також, в період часу з 13.01.2015 по 15.01.2015 в темну пору доби ОСОБА_11 на автомобілі марки «RENAULT KANGO» д.н.з. НОМЕР_1 приїхав на вул.Артоболевського м.Тульчин Вінницької області та зупинився неподалік домогосподарства під №2, біля якого знаходився автомобіль марки «TATA LPT 613/38 LHD», який належить ОСОБА_29 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, ОСОБА_11 скоїв крадіжку акумулятора марки «VIRBAC 190 AH» вартістю 1230 грн.
Після чого з місця вчинення злочину зник. Викраденим майном ОСОБА_11 розпорядився на власний розсуд, тим самим заподівши ОСОБА_29 матеріальної шкоди на загальну суму 1230 грн.
Продовжуючи вчиняти злочини, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 в нічну пору доби 21.01.2015-22.01.2015 року проїжджали на автомобілі останнього, марки «Рено-Кенго» д.н.з. НОМЕР_1 , повз будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_30 , та у них виник умисел на таємне викрадення майна з даного будинку. Діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, переслідуючи єдину мету, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_11 зупинився на своєму автомобілі біля вказаного вище будинку, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , вийшовши з автомобіля пішли до будинку. ОСОБА_11 залишився чекати їх в своєму автомобілі. ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , підійшовши до будинку ОСОБА_30 , оглянули його ззовні та за допомогою викрутки віджали одне із пластикових вікон даного будинку. Після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_8 проникли в будинок, а ОСОБА_7 залишився на дворі. Маючи намір на таємне викрадення майна, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , зайшовши в середині будинку бойлер марки «Ariston SG 100» вартістю 1235,85 грн., передали його через вікно ОСОБА_7 та в подальшому допомогли занести до автомобіля. ОСОБА_11 , будучи обізнаним про злочинні дії ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , сприяв вчиненню злочину шляхом надання свого автомобіля для перевезення викраденого майна та полегшенню досягнення злочинного результату. Помістивши викрадений бойлер до автомобіля, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Таким чином своїми злочинним діями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 завдали матеріальної шкоди ОСОБА_30 на загальну суму 1235,85 грн.
Також, 01.02.2015 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме лущених горіхів, у вечірній час, на автомобілі ОСОБА_9 марки ВАЗ2108 д.н.з. НОМЕР_2 поїхали до домогосподарства ОСОБА_20 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . Приїхавши з зазначене місце, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 стали неподалік від домогосподарства ОСОБА_20 . Знаючи про наявність лущених горіхів в гаражі ОСОБА_20 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , переконавшись в тому, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, а в будинку, що поряд вимкнуте світло, за допомогою заздалегідь підготовленого предмету, а саме невеликого лому, зірвали замок на воротах гаражу та проникли в середину. Зайшовши в середину гаража, викрали 9 мішків з лущеними горіхами та 3 мішки з шипшиною. ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою, таємно, з корисливих мотивів винесли їх з гаража та перенесли до автомобіля ОСОБА_9 та склали в багажник. В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_9 сіли в автомобіль, в якому знаходилось викрадене майно, та поїхали з місця вчинення злочину. ОСОБА_10 та ОСОБА_7 пішки пішли до місця свого проживання. Викрадене майно, а саме 9 мішків горіхів та 3 мішки шипшини були ними продані, а отримані кошти ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 розподілили між собою та витратили на власні потреби. Таким чином, своїми неправомірними діями ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 заподіяли ОСОБА_20 матеріальної шкоди на загальну суму 40000 грн.
Крім цього, в ніч з 17.02.2015 на 18.02.2015 ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, на автомобілі останнього марки ВАЗ2108 д.н.з. НОМЕР_2 поїхали в с. Журавлівка Тульчинського району. Прибувши в зазначений населений пункт, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 пішли до домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_5 , де таємно проникли на територію домоволодіння. В подальшому ОСОБА_6 ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою, шляхом віджиму рами вікна, проникли в середину будинку, що належить ОСОБА_31 , звідки скоїли крадіжку електроболгарки марки «Stern-AG 180L», вартістю 710 грн., наждака електричного «EURO-CRAFT SWEDEN BG 2050» вартістю 870,4 грн., DVD програвача марки «DV-600», вартістю 150 грн. та електродрелі марки «Інтерлюкс ДУ 750 ЕР» вартістю 815, 75 грн. Викраденими речами ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 розпорядились на власний розсуд, тим самим заподіявши ОСОБА_31 матеріальної шкоди на загальну суму 2546,15 грн.
Після даної крадіжки з будинку ОСОБА_32 , ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшли до домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_6 , де таємно проникли на територію домоволодіння. В подальшому ОСОБА_6 ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою, шляхом віджиму рами вікна, проникли в середину будинку, що належить ОСОБА_33 , звідки здійснили крадіжку газонокосарки марки «SADKO» вартістю 697,20 грн., музичного програвача «RADOTEHNIKA 001» вартістю 650 грн. та підсилювача звуку «БРИ 2, БРИГ-011» вартістю 500 грн. Викраденими речами ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 розпорядились на власний розсуд, тим самим заподіявши ОСОБА_33 матеріальної шкоди на загальну суму 1847,2 грн.
Крім того, органами досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він в період часу з 13.01.2015 по 15.01.2015 в темну пору доби маючи намір на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи за попередньою змовою ОСОБА_11 , на автомобілі останнього марки «RENAULT KANGO» д.н.з.: НОМЕР_1 приїхали на вул. Артоболевського, м. Тульчин Вінницькох області та зупинились неподалік домогосподарства під №2 біля якого знаходився автомобіль марки TATA LPT 613/38 LHD, ЯКИЙ НАЛЕЖИТЬ ОСОБА_29 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_11 скоїли крадіжку акумулятора марки VIRBAC 190 AH вартістю 1 230грн. після чого з місця вчинення злочину зникли. Викраденим майном ОСОБА_6 та ОСОБА_11 розпорядились на власний розсуд тим самим заподіявши ОСОБА_29 матеріальної шкоди на загальну суму 1 230грн.
Не погодившись із вироком суду прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу із змінами, в якій не оспорюючи юридичної кваліфікації вчинених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 злочинів, ставить питання про скасування вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 07.06.2016 року, в частині призначення покарання ОСОБА_6 за 3 ст. 185 та ч.3 ст. 186 КК України та ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України, в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особам засуджених внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 та ч.3 ст. 186 КК України і призначити покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за ч.3 ст. 186 КК України у виді 6 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточну міру покарання призначити ОСОБА_6 у виді 8 років позбавлення волі. За ч.2 ст. 185 КК України вирок залишити без змін.
Визнати винним ОСОБА_7 у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 та ч.3 ст. 186 КК України та призначити покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за ч.3 ст. 186 КК України у виді 6 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточну міру покарання призначити ОСОБА_7 у виді 7 років позбавлення волі.
Свої вимоги прокурор мотивував тим, що суд ухвалюючи вирок відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 порушив вимоги ст. 65 КК України та п.1 роз`яснень постанови пленуму Верховного суду України щодо призначення покарання , а саме не враховано те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили 12 та 9 умисних злочинів, з яких 11 та 9 відповідно до ст. 12 Кримінального Кодексу України відноситься до категорії тяжких злочинів, суспільно корисною працею не займаються. На думку прокурора систематична злочинна діяльність обвинувачених стала їх основним засобом, для забезпечення своїх матеріальних потреб ,що свідчить про підвищену суспільну небезпечність та неможливість виправлення і перевиховання обвинувачених без призначення їм покарання у виді реального позбавлення волі.
Вирок щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та неповнолітнього ОСОБА_10 не оскаржується.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_15 , які заперечили проти апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_17 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора та вважають вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, міркування прокурора про незаконність вироку щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги із змінами , суд вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає до задоволення частково.
Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу обвинуваченого, що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна ( крадіжка), кваліфікуючими ознаками якого є крадіжка, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, повторно і з проникненням у приміщення та у відкритому викрадені чужого майна , вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з проникненням у житло - є обґрунтованими.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна ( крадіжка), кваліфікуючими ознаками якого є крадіжка, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, повторно і з проникненням у приміщення та у відкритому викрадені чужого майна , вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з проникненням у житло - є обґрунтованими.

Викладені у вироку висновки суду про винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні вказаних злочинах відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну і об`єктивну оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України - є правильною та в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України - є правильною та в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється.
В ході судового розгляду обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 винуватість в інкримінованих злочинах визнали в повному обсязі та щиро розкаялись

Таким чином, вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у повному обсязі встановлена судом як на підставі свідчень самих обвинувачених , у яких вони повністю розкаялись , так і показами самих потерпілих , свідків, дослідженими матеріалами кримінального провадження.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, в тому числі і в частині призначення покарання.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Як правильно зазначив прокурор, відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в п. 1.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди при призначенні покарання зобов`язані враховувати як ступінь тяжкості вчиненого злочину, так і дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Також згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як ними самими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді обмеження волі, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням. Стаття 75 КК України застосовується лише у тому разі, коли для цього є умови і підстави.
Разом з тим, апеляційний суд вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд в достатній мірі не дотримався вказаних вимог закону, не врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, останні вчинили ряд умисних корисливих злочинів, а саме: ОСОБА_6 вчинено 11, а ОСОБА_7 - 9, як вірно зазначено в апеляційній скарзі прокурора про те, що систематична злочинна діяльність стала їх основним засобом для забезпечення матеріальних потреб.
У зв`язку з вищевикладеним, висновки суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення волі і про звільнення його від відбування покарання, колегія суддів вважає необґрунтованими, а тому призначене покарання із застосовуванням ст.ст.75,76 КК України не відповідає меті покарання і не є необхідним і достатнім для їх виправлення, тому вирок суду підлягає скасуванню на підставі ст. 414 КПК України.
Вимоги захисту ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , про необхідність застосування до останніх вимоги ст. 69-1 КК України з урахуванням того, що у кримінальному провадженні існує ряд обставин, що пом`якшують покарання їх підзахисних, а сме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди та відсутність обтяжуючих обставин, - є безпідставними.
Слід зазначити, що призначення покарання із застосуванням ст. 69-1 КК України можливе лише за наявності обставин, передбачених п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України (з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування або усунення заподіяної шкоди), а також при визнанні обвинуваченим своєї вини та відсутності обставин, що обтяжують покарання.
Разом з тим, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із зізнанням у правоохоронні органи не з`являлись, а їх злочинні дії були припинені даними органами, тому підстав для застосування ст. 69-1 КК України апеляційний суд не вбачає.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 414, 418, 420 КПК України, апеляційний суд, -
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу із змінами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_19 задовольнити частково.
Вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 07 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого, постановити свій вирок.
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
- за ч.3 ст. 186 КК України у виді 5років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України виправдати.
Відповідно до ч. 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточну міру покарання ОСОБА_6 призначити у виді 5 років позбавлення волі.
Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
- за ч.3 ст. 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточну міру покарання ОСОБА_7 призначити у виді 5 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
В решті вирок суду залишити без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3