Постанова

Іменем України
08 лютого 2018 р.

м. Київ
справа №595/1985/15-к
провадження № 51-570км17

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на вирок Апеляційного суду Тернопільської області від 25 серпня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000167, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 296 КК України.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 03 червня 2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років; за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробування з іспитовим строком тривалістю 3 роки. На підставі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації.
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він 14 червня 2015 року о 05.15 год., будучи в стані алкогольного сп`яніння, біля магазину «Надія» по вулиці Теребовлянській, 1 у м. Бучач Тернопільської області, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, безпричинно із хуліганських мотивів завдав ОСОБА_8 удар кулаком в обличчя, від чого останній упав спиною на асфальтобетонне покриття площадки та втратив свідомість, спричинивши при цьому потерпілому тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння.
За апеляціями прокурора та потерпілого вирок місцевого суду в частині призначення засудженому покарання зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком скасовано Апеляційним судом Тернопільської області та постановлено свій вирок від 25 серпня 2016 року.
Цим вироком ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, за ч. 1 ст. 296 КК України - 3 роки обмеження волі та на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 296 КК України, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. У решті вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить змінити вирок та пом`якшити призначене йому покарання за ч.1 ст.121 КК України із застосуванням ст.69 КК України, а саме призначити покарання більш м`якого виду, не зазначеного у санкції статті. Просить врахувати, що відшкодував у повному обсязі спричинені потерпілому збитки, який не має до нього жодних претензій. Вважає, що суд при ухваленні вироку лише формально врахував обставини, що пом`якшують покарання та дані про його особу.

Позиції інших учасників судового провадження
Захисник ОСОБА_6 підтримав подану касаційну скаргу засудженого.
Прокурор ОСОБА_5 вважала, що відсутні підстави для задоволення касаційної скарги.
Мотиви Суду
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.121, ч.1 ст.296 КК України, в касаційній скарзі засудженого не оспорюються.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Апеляційний суд, обґрунтовуючи висновок щодо виду і розміру покарання та призначаючи ОСОБА_7 покарання у межах санкцій статей закону про кримінальну відповідальність, врахував, що вчинені кримінальні правопорушення відповідно до вимог ст. 12 КК України віднесені до категорії тяжких та невеликої тяжкості, дані про особу засудженого, який не судимий, обставини що пом`якшують покарання активне сприяння розкриттю злочинів, визнання своєї вини і щире каяття та обставину, що обтяжує покарання вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння, а також позицію потерпілого ОСОБА_8 щодо призначення покарання. Також у вироку зазначив відповідні мотиви про неможливість звільнення засудженого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням.
Тому, з урахуванням даних про особу засудженого, підстави для застосування положень ст. 69 КК України та призначення йому більш м`якого виду покарання, не зазначеного у санкції ч.1 ст.121 КК України, відсутні.
Разом із тим, потерпілий ОСОБА_8 звернувся до суду касаційної інстанції з клопотанням, де зазначив про відшкодування йому ОСОБА_7 шкоди в повному обсязі, а також те, що будь-яких претензій до останнього не має та просив пом`якшити призначене засудженому покарання, оскільки останній вибачився і до того ж, на даний час, вони перебувають у родинних стосунках.
Зазначені обставини колегія суддів вважає такими, що дають підстави для пом`якшення ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.1 ст. 121 КК України, через що вирок суду апеляційної інстанції підлягає зміні.
Керуючись ст. ст. 434, 436, п.3 ч.1 ст.438 КПК України та відповідно до п. 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК (в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII), суд

у х в а л и в:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Апеляційного суду Тернопільської області від 25 серпня 2016 щодо ОСОБА_7 змінити.
Пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч.1 ст. 296 КК України та ч. 1 ст. 121 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 5 років.
У решті вирок Апеляційного суду Тернопільської області від 25 серпня 2016 щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_9 ОСОБА_2 ОСОБА_3