1Справа № 335/6264/17 1-кп/335/387/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2017 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000140 від 12.01.2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має вишу освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, має на утримані двох неповнолітніх дітей, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , будучи батьком двох неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_6 - 2015 р.н. та ОСОБА_7 - 2005 р.н. зобов`язаний відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.06.2011 сплачувати аліменти на утримання сина - ОСОБА_7 - 2005 р.н. в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.06.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.
Будучи належним чином повідомлений про вказане рішення, ОСОБА_5 , маючи умисел, направлений на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання свого сина, будучи офіційно працевлаштованим у період часу з 02.01.2013 по 24.11.2014 в ТОВ «Брама Інженерні системи», з 16.03.2015 по 02.06.2015 в ТОВ «Охорона респект», з 01.07.2015 по 20.05.2016 в ТОВ «Брама Інженерні системи», про що свідчить довідка з ДФС, безпідставно не забезпечив сплати на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання свого сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , грубо порушивши обов`язки, які покладаються на батьків Конституцією України та сімейним законодавством, посягаючи на нормальний розвиток та здоров`я дитини, систематично ухилявся від цього обов`язку, та відповідно до розрахунку боргу по аліментах, наданого відділами державної виконавчої служби Вознесенівського та Комунарського ВДВС ЗМУЮ, за період з 25.11.2014 по 30.04.2017 станом на 16.05.2017 має заборгованість по виплаті аліментів на загальну суму 37 664 гривень 02 копійок.
Судовий розгляд проведено в межах пред`явленого обвинувачення відповідно до ст. 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину повністю визнав, розкаявся у скоєному, підтвердив обставини викладені у обвинуваченому акті та зазначив, що дійсно він відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.06.2011 зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина - ОСОБА_7 - 2005 р.н. в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.06.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Проте свого обов`язку по сплаті аліментів належним чином не виконував, тому за період з 25.11.2014 по 30.04.2017 станом на 16.05.2017 має заборгованість по виплаті аліментів на загальну суму 37 664 гривень 02 копійок.
Цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення з нього майнової шкоди у сумі 37 664 грн. 02 коп. визнав в повному обсязі.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України, ознаками якого є: злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочину невеликої тяжкості.

Відповідно до ст. 66 КК України, судом встановлені наступні пом`якшуючі вину обвинуваченого ОСОБА_5 обставини: щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, суд не встановив.
ОСОБА_5 на диспансерному обліку в Запорізькій психіатричній лікарні та у Запорізькому наркологічному диспансеріне перебуває, офіційно не працевлаштований, не одружений, має постійне місце проживання та місце реєстрації, раніше не судимий.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі в межах санкції статі, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням всіх цих обставин у сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 на теперішній час загрози для суспільства не становить, має міцні соціальні та родинні зв`язки, соціально адаптований, є працездатним, та може бути суспільно корисним, прагне усунути наслідки скоєного та щиро кається.

Суд, приймаючи до уваги також і наявність пом`якшуючих покарання обставин, конкретні обставини вчиненого одиничного злочину, думку прокурора, який просив призначити покарання із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України суд вважає, що забезпечити виправлення ОСОБА_5 можливо без реального відбування ним покарання, але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбува ння призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

На погляд суду, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до вимог ст.ст. 127-129 КПК України обов`язок про відшкодування матеріальної та моральної шкоди вироком покладається на підозрюваного, обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов визнав повністю.
Відповідно до ст.ст. 22, 1166 ЦК України, особа має право на відшкодування матеріальної шкоди, завданої їй внаслідок порушення її прав, зокрема, витрат, які особа зробила або повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Приймаючи до уваги позицію обвинуваченого про визнання позовних вимог ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне прийняти визнання цивільним відповідачем позову та задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення суми.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначити покарання за ч. 1 ст. 164 КК України у вигляді у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробувальним терміном, якщо протягом 1 (одного) року іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 37 664 гривень 02 копійокв рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцятиднів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1