АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 171/1640/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/647/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2017 р. м.Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5

розглянула у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Вископільським районним судом Херсонської області у м.Кривому Розі кримінальне провадження, внесене 05.07.2017р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000861 щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
який народився в с.Березове Сонячного району
Хабарівського краю Російської Федерації, громадянина
України, маючого середню освіту, не одруженого,
має на утриманні дитину 2003 року народження, не працюючого,
зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою:
АДРЕСА_2 , -

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2017р.

Вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5р.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , просить змінити вирок суду в частині призначеного покарання, застосувати ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням строком на 3р.
За обставин встановлених судом і детально наведених у вироку, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину за наступних обставин.
04.07.2017р., приблизно о 20.00 год., ОСОБА_6 , знаходячись на подвір`ї багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 зустрів раніше йому не знайомих малолітніх ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які гралися на дитячому майданчику.
В цей час, у ОСОБА_6 , який усвідомлював, що вказані особи за їх фізичним розвитком, є малолітніми особами, виник злочинний умисел, направлений на вчинення розпусних дій, щодо малолітніх осіб, а саме вчинення розпусних дій сексуального характеру, здатних викликати фізичне і моральне розбещення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення розпусних дій відносно малолітніх осіб, ОСОБА_6 , знаходячись на відстані 2 метрів від малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , впевнившись, що за його діями останні зможуть спостерігати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, у вигляді розбещення малолітніх осіб, оголив свій статевий орган та став вчиняти акт онанізму, який тривав упродовж приблизно 10 сек. Після того, як малолітні ОСОБА_10 та ОСОБА_9 побачили розпусні дії ОСОБА_6 та усвідомлюючи їх протиправність, покинули дитячий майданчик, ОСОБА_6 припинив вчиняти акт онанізму та з місця злочину зник.
Обвинувачений ОСОБА_6 , обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказує на незаконність рішення суду першої інстанції, у зв`язку з невідповідністю призначеного йому покарання через його суворість.
ОСОБА_6 вважає, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання належним чином не дослідив його особу, а також обставини, які пом`якшують покарання, зазначає, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання, працює по найму, щиро кається у вчиненому злочині, активно сприяв розкриттю злочину, а також вказує на відсутність збитків від вчиненого ним злочину, і обставин, які обтяжують покарання, тому він вважає, що у суду першої інстанції були підстави для призначення йому покарання із застосуванням ст.75 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 , в судовому засіданні апеляційної інстанції, повністю підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити, змінити вирок суду першої інстанції, призначивши йому покарання із застосуванням ст.75 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 3р.
Прокурор в судовому засіданні при апеляційному розгляді, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, просила вирок суду щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд першої інстанції розглянув матеріали кримінального провадження в порядку ст.349 КПК України.
Колегія суддів перевіривши, доводи обвинуваченого, зіставивши їх з доказами щодо його особи на які він посилається в апеляційній скарзі, встановила, що суд першої інстанції прийняв законне рішення, щодо призначеного обвинуваченому покарання.
Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду і строку покарання, суд першої інстанції, керуючись положеннями ст.ст.50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який, в силу ст.89 КК України не судимий (ар.пр.64, т.2), характеризується посередньо, скарг на його адресу з боку жителів селища Високопілля Високопільського району Херсонської області та сусідів не надходило (ар.пр.74, т.2), офіційно не працевлаштований, з його слів працює, без укладення трудового договору, суд також, врахував, щире каяття обвинуваченого (ар.пр.25, т.1).
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст.67 КК України суд не встановив.
Колегія суддів, не вбачає підстав для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України при призначенні обвинуваченому покарання.
Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, на думку колегії суддів дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому мінімального строку покарання, встановленого в санкції частини статті, інкримінованого йому злочину, у виді реального позбавлення волі, призначене ОСОБА_6 покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2017р. яким ОСОБА_6 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України і засуджено - без змін.
Обрану ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання залишити - без змін до виконання вироку.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_11 ОСОБА_4