Справа № 708/887/17
Номер провадження № 1-кп/708/89/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2017 року

Чигиринський районний суд, Черкаської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого- ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чигирині кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мала Виска Кіровоградської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, працюючого інженером з обладнання виробничого департаменту у ТОВ "ЮРІЯ-ФАРМ", військовозобов"язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
01 листопада 2016 року близько 17 години 15 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи автомобілем "MITSUBISHI CARISMA", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Канів-Чигирин-Кременчук, на 129 км + 700 м, в порушення вимог п.п. 2.3 б), 12. 3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, не був уважним, при наближенні до пішохода, який перебував на проїзній частині, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху його об"їзду, внаслідок чого здійснив наїзд на ОСОБА_5 , який, в свою чергу, в порушення вимог п.п. 4.1, 4.4, 4.14 а) цих же правил, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе, рухався посередині проїзної частини в попутному напрямку ОСОБА_4 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 , згідно з висновком експерта № 02-01/1053 від 20.06.2017 року, отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Порушення Правил безпеки дорожнього руху України ОСОБА_4 знаходяться в причинному зв"язку з дорожньо-транспортною пригодою та настанням наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, який йому інкримінують, визнав повністю, підтвердив фактичні обставини вчинення злочину, надав пояснення щодо місця, часу, способу вчинення злочину так, як вони встановлені судом. Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Потерпілий надав до суду заяву у письмовому виді про розгляд справи без його участі, зазначивши що обвинувачений відшкодував усі завдані йому збитки як матеріального так і морального характеру, а тому претензій матеріального чи морального характеру до останнього у нього немає.

За згодою учасників судового провадження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена повністю, і його умисні дії, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження потерпілому, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодвання збитків потерпілому.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти життя та здоров`я особи, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано, визнав повністю та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, позитивно характеризується по місцю роботи.

Отже, з урахуванням наведеного, враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , його критичне ставлення до вчиненого і щире каяття, суд дійшов висновку що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе за умови призначення йому покарання у виді позбавлення волі.
Дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Обмежень для застосування такого виду покарання судом не встановлено.

Підстав для призначення обвинуваченому покарання нижче нижчої межі або більш м`якого, суд не вбачає.

Також суд, за наявних обставин, вважає необхідним застосувати до обвинуваченого додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами саме на один рік, враховуючи позицію обвинуваченого до вчиеного, відшкодування потерпілому завданої шкоди.

Крім того, у судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши від відбування покарання, оскільки він має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 .

Так, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні", амністією є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 №1810-VIII, дія якого поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання ним чинності включно (ст. 13 вказаного Закону).

Так, відповідно до п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов"язаних із позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України та за злочини, вчинені з необережності, підлягають особи, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році", судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставинсуд вважає, що на обвинуваченого поширюється дія Закону України "Про амністію у 2016 році", а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Від цивільного позову потерпілий відмовився у зв"язку з відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди обвинуваченим, надавши суду заяву, яка прийнята судом.

Суд також вважає за необхідне, керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 3300,60 гривень.

Речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

У відповідності до матеріалів кримінального провадження, відносно ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні запобіжний захід не обирався, під час судового розгляду підстави для його обрання також відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3 Закону України "Про застосування амністії в Україні" п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році", ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Звільнити повністю від відбування покарання ОСОБА_4 на підставі п."в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Речові докази: автомобіль "MITSUBISHI CARISMA", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 -залишити за належністю у ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 а в дохід держави витрати за проведення судових експертиз у розмірі 3300 (три тисячі триста) гривень 60 копійок.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги через Чигиринський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1