Справа № 682/894/17
Провадження № 1-кп/682/58/2017
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої - адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута кримінальне провадження № 0000268 від 08.04.2016 р щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, гр. України, уродженки с. Судилків, Шепетівського району, Хмельницької області, жительки АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженої, не працюючої , пенсіонерки, не судимої, - за ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в.

04.04.2017 близько 10:00 год., перебуваючи на городі, що розташований поблизу домогосподарства АДРЕСА_1 , на грунті тривалих неприязних відносин, ОСОБА_6 розпочала суперечку з потерпілою ОСОБА_4 , яка вподальшому переросла у бійку. В ході бійки ОСОБА_6 умисно нанесла потерпілій ОСОБА_4 один удар дерев"яною палицею в область лоба зліва, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді синця на поверхні лоба з ліва, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Таким чином своїми умисними діями, які виразились в нанесені умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України .

Обвинувачена ОСОБА_6 свою винуватість у пред"явленому обвинуваченні не визнала і пояснила, що понад п"ятдесят років між нею та ОСОБА_8 існують неприязні стосунки. 4 квітня 2016 року зранку її кури випасались на вулиці поблизу належного їй дворогпосподарства в с. Цвітоха Славутського району. Біля 10 год вона виявлила, що зникло дві курки. Вона пішла в сторону дворогосподарства ОСОБА_8 , яка проживає по сусідству, та побачила, що 2 її курки знаходяться в городі Волинець З. Щоб забрати своїх курей, вона перелізла через перелаз в город ОСОБА_8 і побігла за курми. ОСОБА_9 вибігла з палицею в руках до неї і вдарила її по спині, а потім ще побігла за нею і впала. В цей час вона впіймала одну курку і понесла до себе додому, а потім повернулась, щоб забрати другу курку. Проте, ОСОБА_8 та її чоловік ОСОБА_10 стали висловлюватись в її адресу нецензурною лайкою, погрожувати палками та ножем. Вона поїхала у Цвітоську сільську раду та повернулася з сільським головою ОСОБА_11 , який сказав ОСОБА_8 випустити курей. Після цього всі розійшлися. Вона ОСОБА_8 не била, тілесних ушкоджень в останньої не бачила, заяву в поліцію щодо протиправних дій ОСОБА_8 не писала. Цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу не визнала.

Суд вважає, що ОСОБА_6 не визнала своєї винуватості у вчиненому з метою ухилення від кримінальної відповідальності за скоєне, так як її винуватість об"єктивно підтверджується дослідженими та проаналізованими судом доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_4 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, пояснила суду, що проживає в с. Цвітоха Славутського району хмельницької області. По сусідству проживає ОСОБА_6 , з якою у неї неприязні стосунки та часті конфлікти понад п"ятдесят років. 4 квітня 2016 р о 10 год її чоловік - ОСОБА_10 , який у зв"язку з похилим віком та інвалідністю не може виконувати будь-яку роботу, сидів з тильної сторони хліва та пас курей на городі. Вона була на подвір"ї і почула крик чоловіка, тому вона побігла до нього. ОСОБА_10 сказав, що до нього підбігла ОСОБА_6 , штовхнула у плечі і побігла на город ловити курей. Вона побігла на город, де в цей час дійсно знаходилась ОСОБА_6 і ловила її курей. Вона стала кричати до ОСОБА_6 :"Що ти робиш?", а ОСОБА_6 в цей час повернулась до неї і вдарила палицею по голові - в область лоба зліва. Після цього ОСОБА_6 стала кричати, перекинула через огорожу впійману курку і пішла з городу. Того дня вона погано себе почувала, тому за медичною допомогою не зверталася. Наступного дня поїхала в лікарню та отримала медичну допомогу, а також звернулася в поліцію щодо притягнення ОСОБА_6 до відповідальності за скоєне. Проте, 5 квітня 2017 р її заяву в поліції не зареєстрували, тому вона звернулася в прокуратуру і 8 квітня 2016 р отримала направлення для проведення судово-медичної експертизи в м. Шепетівку, для визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. 8 квітня 2016 р. вона прибула до експерта, який її оглянув та склав висновок про наявність легких тілесних ушкоджень. Того ж дня вона знову звернулася до Славутського відділу поліції з заявою про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності. Діями ОСОБА_6 їй також спричинено моральну шкоду, яка полягає в фізичному болю та моральних стражданнях з приводу ушкодження здоров"я. Тому підтримала цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 в її користь 5000 грн моральної шкоди та витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн.

Представник потерпілої - адвокат ОСОБА_5 підтримав позовні вимоги ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що 4 квітня 2016 р зранку сидів на перекладині з подвір"я на город у своєму дворогосподарстві в с. Цвітоха Славутського району, слідкував за курми. Хтось штовхнув його в спину, тому він став кричати та кликати жінку - ОСОБА_4 . Він бачив, як в цей час ОСОБА_6 з палицею в руках побігла на його город і стала перекидати через огорожу курей. На його крик прибігла з подвір"я жінка - ОСОБА_4 та, побачивши на городі ОСОБА_6 , побігла до неї. Наблизившись до ОСОБА_6 , остання вдарила ОСОБА_4 палицею по голові, перекинула палицю через огорожу до сусідки ОСОБА_12 , вилізла через огорожу на вулицю і побігла з криками "Злодії, віддайте курей". ОСОБА_6 зверху вниз нанесла один удар ОСОБА_4 палицею в ліву частину лоба. Наступного дня ОСОБА_4 їздила в лікарню та в поліцію; тривалий час жалілася на погане самопочуття.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що у квітні 2016 року бачила, що кури ОСОБА_6 ходили по сільській дорозі біля дворогоспордарства останньої. Вона в цей час займалася своїхми справами на подвір"ї свого будинковолодіння. Через деякий час почула крик сусідки - ОСОБА_4 , тому вийшла на дорогу, підійшла до подвір"я ОСОБА_4 і побачила, що ОСОБА_6 на городі ОСОБА_4 бігала за своєю куркою, а ОСОБА_4 з палкою в руках бігла в сторону ОСОБА_6 , наздогнала останню і вдарила палицею по спині. ОСОБА_6 схопила курку і бігла до огорожі, а ОСОБА_4 вслід розмахувала палицею. ОСОБА_4 зачепилась за огорожу лівою лопаткою і впала на землю, а ОСОБА_6 втекла на дорогу. В ОСОБА_6 палиці не було.

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_13 , суд враховує, що вона також перебуває у тривалих неприязних відносинах з ОСОБА_4 , між ними виникають конфлікти, які є предметом розгляду суду. Тому суд вважає, що свідок ОСОБА_13 дала правдиві показання про те, що 4 квітня 2016 р зранку між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 мав місце конфлікт, що розвивався на городі потерпілої, оскільки ця обставина визнається всіма учасниками процесу. Проте, суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_13 про те, що ОСОБА_4 наносила удари палицею ОСОБА_6 , оскільки такі показання не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду іншими доказами. Зокрема, ОСОБА_6 не зверталася до правоохоронних органів з приводу протиправних дій ОСОБА_4 ; у матеріалах справи відсутні докази про наявність у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, що могли бути їй спричинені за обставин, вказаних обвинуваченою та свідком ОСОБА_13 тощо.

Свідок ОСОБА_14 показав, що він є дільничим інспектором поліції в с. Цвітоха Славутського району. 5 квітня 2016 р ОСОБА_4 звернулася у Славутський відділ поліції з приводу того, що її побила ОСОБА_6 . Потерпілій було видане направлення на судово-медичну експертизу, а після її проведення вона давала показання слідчому. ОСОБА_4 скаржилася на головні болі, на лобі показувала пошкодження. Звернень ОСОБА_6 щодо неправомірних дій ОСОБА_4 не було. Між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 давно існують неприязні стосунки і конфлікти між ними часто вирішуються сільським головою та дільничим інспектором поліції.

Свідок ОСОБА_11 - Цвітоський сільський голова пояснив, що на початку квітня 2016 р біля 8 год їхав на роботу. Його зупинила ОСОБА_4 , показала пошкодження на лобі і повідомила, що їде знімати побої, спричинені їй ОСОБА_6 . За декілька днів до цього він виїжджав на місце події при вирішенні конфлікту між ОСОБА_4 і ОСОБА_13 . Тоді ОСОБА_4 говорила також про те, що ОСОБА_6 забрала у неї на городі курей і вдарила її палицею. ОСОБА_6 тоді із скаргами не зверталась. Після порушення кримінального провадження по факту заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_6 зверталась до нього за порадою: "Що робити, бо порушена справа." При цьому ОСОБА_6 не зверталась із заявами і не повідомляла усно, що її побила ОСОБА_4 .

Показання незалежних свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_11 вказують на те, що під час конфлікту між ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , що виник через курей, остання заподіяла потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження шляхом нанесення удару по голові. Вказана обставина стверджується також дослідженими письмовими доказами, зокрема:

- витягом з кримінального провадження № 0000268 від 08.04.2016 р (а.с. 1) про внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 08.04.2016 р про нанесення їй ОСОБА_6 тілесних ушкоджень палицею по голові,

- протоколом прийняття заяви та заявою потерпілої ОСОБА_4 від 08.04.2016 р про притягнення до відповідальності ОСОБА_6 , яка нанесла їй 04 квітня 2016 р тілесні ушкодження (а.с.9, 10),

- висновком судово-медичної експертизи № 143 від 08.04.2016 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_4 виявлене тілесне ушкодження у виді синця на поверхні лоба зліва. Дане тілесне ушкодження виникло від дії тупого твердого предмета, могло виникнути в строк та при обставинах, вказаних у постанові та обстежуваною, за своїм характером належать до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості (а.с. 12);

- додатковим висновком судово-медичної експертизи № 45 від 08.02.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлене тілесне ушкодження - синець на поверхні лоба зліва. Дане тілесне ушкодження, ймовірно, виникло від однієї ударної дії тупого твердого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею, яким могла бути дерев"яна палиця. Утворення тілесного ушкодження у вигляді синця на поверхні лоба зліва, що мав місце у ОСОБА_4 , внаслідок падіння з висоти власного зросту на землю є малоймовірним (а.с.15-16);

- додатковим висновком судово-медичної експертизи № 112 від 21.03.2017 р, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлене таке тілесне ушкодження: синець на поверхні лоба зліва. Дане тілесне ушкодження могло виникнути при осбатвинах, вказаних у протоколі слідчого експерименту від 20.03.2017 р за участю потерпілої ОСОБА_4 та протоколу слідчого експерименту від 20.03.2017 р за участю свідка ОСОБА_10 (а.с. 18-19);

- протоколами проведення слідчого експерименту від 20.03.2017 р з потерпілою ОСОБА_4 та зі свідком ОСОБА_10 , в яких зафіксовано, як потерпіла та свідок показали спосіб нанесення ОСОБА_6 удару дерев"яною палицею по голові ОСОБА_4 та місце нанесення удару на лобі зліва (а.с.24-28, 32-35).

Суд знаходить безпідставним твердження захисника про те, що слідчі експерименти не відповідають дійсності, так як проведені не на місці вчинення кримінального правопорушення,оскільки в досліджуваних протоколах слідчих експериментів зафіксовано спосіб нанесення тілесного ушкодження та місце його локалізації на тілі потерпілої, а не місце вчинення протиправних дій.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_15 показав, що повністю підтримує висновки судово-медичної експертизи від 08.04.2016 р, 08.02.2017 р та від 21.03.2017 р. Вважає, що його висновки про наявність у потерпілої ОСОБА_4 тілесного ушкодження у вигляді синця на лобі справа розміром 6х6 см узгоджуються з висновком лікаря-травматолога про наявність у Волинець гематоми розміром 2х3 см на границі волосистої частини голови зліва, так як лікар оглядав потерпілу 5 квітня і міг виявити гематому у вигляді припухлості (гулі), а під час огляду експертом у потерпілої гематомивже не було, а було виявлено лише синець, який набув розповсюдження у місці локалізації. Виявлений у потерпілої синець може відповідати часу виникнення - 4 квітня 2017 р за обставин, вказаних потерлою і його утворення від падіння з висоти власного зросту на землю є малоймовірним, враховуючи відсутність інших тілесних ушкоджень на виступаючих частинах обличчя, зокрема, на носі. На обличчі потерпілої не було слідів тертя, саден, а також відсутність ушкоджень на виступаючих частинах обличчя свідчить про те, що утворення виявленого синця від падіння навіть на інші предмети, в тому числі на огорожу, є малоймовірним.

На підставі викладеного суд знаходить доведеною винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме - в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження потерпілій, і її дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого діяння, особу винної та причини скоєння суспільно-небезпечних дій .

Обставин, що пом"якшують чи обтяжують покарання обвинуваченій, не встановлено.

Обвинувачена ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, на обліку у нарколога, невропатолога і психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, є пенсіонеркою, ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинила кримінальне правопорушення внаслідок тривалих неприязних відносин з потерпілою.

Враховуючи наведене, суд знаходить, що ОСОБА_6 слід призначити покарання, достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів, в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в мінімальному розмірі, визначеному ст. 53 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 на момент вчинення злочину досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", вчинила умисний злочин, який не є тяжким відповідно до ст. 12 КК України, її слід звільнити від покарання на підставі ст. 1 п. ґ Закону України "Про амністію у 2016 році".

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково, так як відповідно до ст. 23 ЦК України при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує степінь фізичного болю та моральних страждань потерпілої у зв"язку з ушкодженням її здоров"я, ступінь вини обвинуваченої, вимоги розумності та справедливості.

Щодо вимог про відшкодування витрат на правову допомогу, то враховуючи витрати часу адвоката ОСОБА_5 на попередє опрацювання та ознайомлення з наявними матеріалами замовника, консультації з приводу захисту порушених прав потерпілої, опрацювання та аналіз законодавства, формування правової позиції по справі, участь у проведенні слідчого експерименрту, підготовку процесуальних документів - позовної заяви та участь в судових засіданнях, а також їх документальне підтвердження - розрахунок виконаних робіт та квитанцію до прибуткового касового ордера № 11 від 03.06.2017 р про отримання від ОСОБА_4 3000 грн, суд знаходить, що відповідно до ст. 124 КПК України понесені потерпілою процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченої в користь ОСОБА_4 .

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 не вбачається.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в

ОСОБА_6 визнати виннуватою у пред"явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

На підставі п. ґ ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_6 від прзначеного покарання.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_4 1500 грн моральної шкоди та 3000 грн витрат на правову допомогу.

Протягом тридцяти днів з дня проголошення на вирок може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя