У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"24" листопада 2017 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0015709 від 23.12.2017 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю: с. Високе, Тетіївського р-ну, Київської обл., громадянину України, з повною загальною середньою освітою, неодруженому, не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому: 16.11.2011 року Тетіївським районним судом Київської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.289, ч.2 ст.289, 70, 71 КК України до 5 років 9 місяців 6 днів позбавлення волі,
підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в:
24 листопада 2017 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 у.
Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 .
Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_6 , 22.11.2017 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, перебував за адресою: м. Київ, пр-кт Броварський, 27, разом зі знайомим ОСОБА_7 , де останні вживали спиртні напої та відпочивали. Під час розпивання алкогольних напоїв, ОСОБА_6 помітив у ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Lenovo Vibe», в цей час у нього виник злочинний умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, попросив у потерпілого ОСОБА_7 його мобільний телефон марки «Lenovo Vibe» білого кольору, вартістю 1700 гривень, для того щоб здійснити дзвінок та отримавши від потерпілого ОСОБА_7 мобільний телефон, ОСОБА_6 , почав відходити від потерпілого, тримаючи у руках мобільний телефон останнього, а на прохання ОСОБА_7 повернути телефон відреагував відмовою та почав тікати від ОСОБА_7 , тим самим відкрито викравши вказаний мобільний телефон. В подальшому, ОСОБА_6 , з вищевказаним викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1700 гривень 00 копійок.
У діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
22.11.2017 року о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст.208 КПК України відразу після вчинення кримінального правопорушення.
23.11.2017 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події, допиту свідків, іншими матеріалами провадження.
Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, вислухавши підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою, доводи прокурора, який обґрунтував клопотання та зазначив обставини які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, приходить до наступного.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.
Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
З матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким, санкція за вчинення яких передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до шести років, враховуючи дані про особу підозрюваного, який не працює, неодружений, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків.
Крім того, відповідно до ст. 183 КПК України до підозрюваного слід також визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та у разі внесення застави, покласти на нього обов`язки, визначені ч.5 ст. 194 КПК України.
Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-179, 193, 194, КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в:
Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні 0015709 від 23.12.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України підозрюваному ОСОБА_6 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державного департаменту України з питань виконання покарань.
Встановити строк тримання під вартою ОСОБА_6 не більше 60 днів з моменту його затримання до 20 січня 2018 року.
Визначити розмір застави ОСОБА_6 , достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України у виді 80 /вісімдесяти/ розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 128 000 /сто двадцять вісім тисяч/ гривень 00 копійок.
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:
1.не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;
2.повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_6 ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту внесення підозрюваним, заставодавцем застави у розмірі, визначеному судом.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.
Слідчий суддя