Справа № 626/2308/15-к
Провадження № 1-кп/626/8/2017
Красноградський районний суд Харківської області

27 листопада 2017 року м. Красноград
Красноградський районний суд Харківської області у складі:
Суддя - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представника потерпілих - ОСОБА_6
представників обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
Так, 25.03.2015 о 19.00 годині ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_5 , де сиділи за столиком на першому поверсі у першій залі від входу в приміщення кафе та вживали алкогольні напої.
В цей час до приміщення кафе увійшли троє відвідувачів закладу ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , останній при цьому тримав у руках відкриту пляшку пива.
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зробили увійшовшим громадянам зауваження з приводу заборони відвідування кафе зі своїми алкогольними напоями, після чого ОСОБА_5 підвівся із-за столику, підійшов до ОСОБА_11 та намагався виштовхати його з приміщення кафе.
ОСОБА_13 , намагаючись захистити ОСОБА_11 , відштовхнув від останнього ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 , який підійшов в цей час до них, схопив за одяг ОСОБА_11 , а ОСОБА_5 за одяг схопив ОСОБА_13 і, використовуючи свою фізичну перевагу, виштовхали з приміщення кафе проти їх волі.
ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , будучи обуреними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які були такими самими відвідувачами кафе як і вони, намагалися все ж таки зайти назад у вказаний заклад, на вході в який стояли ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .
Між ними на протязі 3 хвилин відбувалась штовханина, в ході якої ОСОБА_5 та ОСОБА_4 наносили удари руками та ногами ОСОБА_13 та ОСОБА_11 по різним частинам тіла, а останні намагалися захиститись.
О 19.09 годині в приміщення кафе зайшли ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , які будучи заздалегідь поінформованими про виниклий конфлікт та побачивши його особисто, а саме: коли ОСОБА_4 переслідував ОСОБА_13 та перебував біля вхідних дверей у заклад, а ОСОБА_5 намагався завдавати удари ОСОБА_11 , почали наносити удари ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
В цей час, ОСОБА_13 , розуміючи, що чисельна перевага тепер на його боці та боці ОСОБА_11 , діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень та на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, що виразилося у завданні потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 побоїв, знищенням та пошкодженням майна, тимчасовому порушенні нормальної діяльності установи кафе « ІНФОРМАЦІЯ_5 », почав спільно з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 наносити удари руками та ногами, а також підручними засобами, якими виявились стільці та столи, по різним частинам тіла ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
В результаті вказаних спільних злочинних дій ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 потерпілому ОСОБА_4 , у відповідності до висновку судово-медичної експертизи №76-КР/15 від 19.05.2015, спричинено середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження у виді травми правого плеча з пошкодженням м`язів і відривом головки двоголового м`яза з крововиливами на правій руці та травматичне видалення 2-го зубу на верхній щелепі справа, 1-го, 2-го зубів на верхній щелепі зліва, забиття 3-го зубу на верхній щелепі справа, 3-го, 4-го на верхній щелепі зліва та вивихи 1-го, 2-го на нижній щелепі справа і зліва з наступним їх видаленням. До середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження відносяться за наступними критеріями: втрата зубів за критерієм втрати працездатності до 1/3 та складає 15%, травма правого плеча з пошкодженням м`язів і відривом головки двоголового м`яза з крововиливами на правій руці за критерієм тривалого розладу здоров`я.
Крім того, в результаті вказаних спільних злочинних дій ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 потерпілому ОСОБА_4 , у відповідності до висновку судово-медичної експертизи №76-КР/15 від 19.05.2015, спричинено легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я у виді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку з пошкодженнями на голові, перелом кісток носу, та легкі тілесні ушкодження у виді крововиливів на грудній клітині та правій нозі; потерпілому ОСОБА_5 , у відповідності до висновку судово-медичної експертизи №147-КР/15 від 10.06.2015, спричинено легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я у виді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку з пошкодженнями на обличчі, та легкі тілесні ушкодження у виді крововиливів грудної клітини та нижніх кінцівок; та пошкоджено майно закладу.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_13 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та злочин, передбачений ч.3 ст.296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, особою раніше судимою за хуліганство.
А ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 скоїли злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину та злочин, передбачений ч.2 ст.296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
Крім цього, ОСОБА_13 органами досудового слідства обвинувачується за ч.1 ст.129 КК України, погроза вбивством, при наявності реальних підстав побоюватися здійснення цієї погрози тому, що 25.03.2015 о 19 годині 11 хвилин, перебуваючи в приміщенні кафе «Райський куточок» за адресою: м. Красноград, вул. Комсомольська, 2. будучи в стані алкогольного сп`яніння, під час нанесення ним, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 тілесних пошкоджень, при вище вказаних обставинах, діючи з умислом спрямованим на погрозу вбивством висловив на адресу потерпілих погрозу вбивством. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сприймали погрози ОСОБА_13 , як реальні до виконання, боялись за своє життя.
Під час судового провадження обвинувачені винними себе не визнали і вказали, що вони тільки захищались від протиправних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , котрими, також, були спричинені їм тілесні ушкодження.
Незважаючи на невизнання своєї вини, суд вважає, що вина обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину та злочин, передбачений ч.2,3 ст.296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, повторно знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду згідно наданими стороною обвинувачення такими доказами.
Показами потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до яких 25 березня 2015 року вони сиділи в кафе «Райский уголок» пили пиво, розмовляли. Через деякий час зайшла група хлопців, які спочатку піднялися на другий поверх кафе де знаходиться більярд. Майже одразу вони шумно спустилися та вийшли на вулицю. За кілька хвилин зайшли, як пізніше зясувалося, ОСОБА_13 ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , ОСОБА_11 був з відкритою пляшкою пива. ОСОБА_5 зробив зауваження хлопцю з пивом, що тут кафе, тому приносити та розпивати свої алкогольні напої не можна. ОСОБА_11 не відреагував, ОСОБА_5 підійшов до нього та почав виштовхувати його з приміщення застосовуючи прийоми самбо. В цей час ОСОБА_4 виштовхував ОСОБА_13 . Коли вони майже виштовхнули ОСОБА_11 та ОСОБА_13 в двері зайшли ОСОБА_14 та ОСОБА_12 та почали бити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Показами обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , які пояснили, що в цей день вони були на похороні спільного друга, для вшанування його памяті вирішили зіграти в більярд. Зайшли до кафе «Райский уголок», на другому поверсі якого є більярд. Але передумали грати та вийшли на вулицю. В кафе повернувся ОСОБА_11 з бутил кою пива та ОСОБА_13 . В приміщенні ОСОБА_11 . ОСОБА_5 зробив зауваження, одразу підійшов та забрав пляшку. Схвативши за одежу почав виштовхувати ОСОБА_11 на вулицю. В цей час ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_13 та почав його бити. ОСОБА_5 бросив ОСОБА_11 на підлогу та почав його бити. Одразу зайшли ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , які стали захищати своїх друзів. Розцінюють свої дій як захист.
Протоколом огляду місця події від 25 березня 2015 року, в ході якого встановлено місце кафе «Райский уголок», в якому розгромлено залу, виявлено та вилучені мост з чотирьох золотих зубів, а також один зуб. Додаток до протоколу фото таблиці та схема місця події.
Висновком експерта № 76-КР/15, відповідно до якого ОСОБА_4 спричинені легкі тілесні ушкодження та середньої тяжкості.
Висновком експерта № 75-КР/15 та № 147-КР/15, відповідно до якого ОСОБА_5 спричинені легкі тілесні ушкодження.
Довідкою ФОП ОСОБА_17 згідно якої 25 березня 2015 року в результаті бійки пошкоджено вхідні двері до бару, два столи та три стільця.
Суду надані два DVD диска з відео-, аудіо файлами, які містять інформацію з камер відео спостереження кафе « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».
Відповідно до клопотання сторін ці диски досліджувалися ХНДІСЕ ім. засл.проф. М.С. Бокаріуса. На розв`язання експерту були поставлені питання:
- Чи є долучені до матеріалів кримінального провадження відео-, звуко-запис оригіналом чи копією?
- Чи є ознаки зовнішнього втручання та монтування відео-, звуко-запису що долучений до матеріалів кримінального провадження?
- Чи придатна долучена до матеріалів кримінального провадження копії відео-, звуко-записів для ідентифікації осіб учасників конфлікту. Якщо так, чи є на відеозаписі підсудні ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .?
- Чи належить будь-кому з підсудних фраза «Пойдем на улицу, будем убивать»? Якщо так то кому саме?
Програмно-апаратними засобами, що є у розпорядженні експерта, при дослідженні відео файлів записаних на лазерному компакт-диску DVD-R «Samsung Pleomax» № 264A04L2H11:39, ознак електронного монтажу не виявлено.
На відеофонограмі, записаної на лазерному компакт-диску DVD-R «TDK» № MFP631REO1224678, виявлені ознаки переривання спектру, однак встановити чи є це ознаками монтажу не представляється можливим у зв`язку з тим, що відеозапис є копією.
Зображення осіб, що зафіксовані на лазерних компакт-дисках DVD-R «TDK» № MFP631REO1224678, DVD-R «Samsung Pleomax» № 264A04L2H11:39, не придатні для проведення порівняльних досліджень під час ідентифікації особи за ознаками зовнішності. Тому встановити чи є на відеозаписах зображення гр-н ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 не представляється можливим.
Мовлений матеріал дикторів «Невід. 1» - «Невід. 4»зафіксований на відеофонограмі № 143, не придатний для проведення інструментального ідентифікаційного фоноскопичного дослідження з причин недостатньої кількості мовленного матеріалу без шумів, пауз, перешкод.
Таким чином, ідентифікувати осіб та встановити кому належить фраза «Пойдем на улицу, будем убивать» на відеозаписі неможливо. На підставі викладеного суд визнає відомості, які містяться на лазерних компакт-дисках DVD-R «TDK» № MFP631REO1224678, DVD-R «Samsung Pleomax» № 264A04L2H11:39 недопустимими доказами.
Таким чином, винуватість обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину та злочин, передбачений ч.2,3 ст.296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, повторно повністю доказана під час судового розгляду.
Невизнання ними своєї вини суд розцінює, як небажання обвинуваченого щиро покаятися у скоєних злочинах та спробувати уникнути кримінальної відповідальності.
Органами досудового слідства ОСОБА_13 обвинувачується за ч.1 ст.129 КК України, погроза вбивством.
З огляду на те, що суд визнав фактичні данні, які містяться на лазерних компакт-дисках DVD-R «TDK» № MFP631REO1224678, DVD-R «Samsung Pleomax» № 264A04L2H11:39 недопустимими доказами з наведених раніше підстав, показання потерпілих в цій частині є неконкретними, вони не бачили хто саме говорив, прокурор іншими доказами не довів, що саме ОСОБА_13 сказав фразу «Пойдем на улицу, будем убивать».
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно п.2 ч.1 ст.373 виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Таким чином, суд дійшов висновку про виправдання ОСОБА_13 за ч.1 ст.129 КК України.
Суд призначає обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 покарання у межах санкції ч.1 ст.122, ч.2,3 ст.296 КК, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст.12 КК України злочини передбачений ч.1 ст.122, ч.2,3 ст.296 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості,
Враховуються дані про особу обвинувачених, зокрема те, що ОСОБА_11 не судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, на вихованні має малолітню дитину, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . ОСОБА_12 не судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, на вихованні має малолітню дитину, ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . ОСОБА_14 не судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, на вихованні має малолітню дитину, ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . ОСОБА_13 судимий 12 березня 2015 року Красноградським районним судом Харківської області ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України до одного року позбавлення волі з випробувальним терміном один рік, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, вчинив злочин під час перебування на іспитовому строку.
Обставиною, яка пом"якшує покарання, відповідно до ст.66 КК України, відсутні Обставинами, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Також при призначенні остаточного покарання ОСОБА_13 суд застосовує положення ст. 71 КК України.
Виходячи з положень ч.2 ст.65 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів і буде справедливим, оскільки перевиховання обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства.
В судових дебатах обвинуваченими ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 заявлено клопотання про застосування п.«в» ст.1 Закон України «Про амністію у 2016 році», оскільки мають на утриманні неповнолітніх дітей.
В частині 2 ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році» зазначено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акту амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Відповідно до п. в) ст. 1 цього Закону, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають, зокрема, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
У відповідності до положень частин 8-9 ст. 10 Закону України "Про амністію у 2016 році", застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього. Особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії, дає свою згоду суду в усній чи письмовій формі з обов`язковим зазначенням цього в журналі судового засідання.
Стаття 13 Закону України "Про амністію у 2016 році" передбачає, що дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» виконання цього закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого(підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Обставин, які б перешкоджали застосуванню амністії, відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що на обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, тому необхідно їх звільнити від відбування призначеного покарання, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» .
Запобіжний захід не обирати.
Вартість витрат на залучення експертів суд рахує вірним стягнути із обвинувачених відповідно до ст.124 КПК України. Питання про речові докази та документи суд вирішить відповідно до ст.100 КПК України.
У кримінальному провадженні потерпілими були заявлені позови про стягнення матеріальної та моральної шкоди.
З урахуванням уточнених позовних вимог ОСОБА_5 просить суд стягнути на його користь з ОСОБА_12 1736,00 грн., ОСОБА_11 3736 грн., ОСОБА_13 1736 грн. матеріальної шкоди та моральну шкоду з ОСОБА_12 в розмірі 1666 грн., ОСОБА_11 1666 грн., ОСОБА_13 1666 грн.
Позов обґрунтовує тим, що в результаті вчинення злочину він отримав легкі тілесні ушкодження, знаходився на стаціонарному лікуванні в Красноградській ЦРЛ з 25 березня по 10 квітня 2015 року, а з 11 квітня по 1 травня 2015 року на амбулаторному лікуванні. На придбання ліків витратив 5208 грн., а також вважає, що під час бійки ОСОБА_11 таємно викрав у нього 2000грн.
Суд задовольняє позов частково.
Матеріальна шкода від злочину підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які її спричинили. Позивач довів, що він витратив на лікування 5208 грн., в цій частині позов підлягає задоволенню.
Відповідно факту крадіжки 2000грн. ОСОБА_11 суд виходить з того, що кожна сторона, повинна довести ті факти на які вона посилається.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_11 обвинувачується за ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України, обвинувачення за ст.185 (крадіжка), ст.186 (грабіж) чи ст.187 (розбій) КК України йому не висунуто. В цій частині суд відмовляє в задоволенні позову та роз`яснює позивачу, що він може заявити до органів досудового слідства про відкриття кримінального провадження за фактом викрадення у нього грошових коштів та вимагати відшкодування за результатами цього провадження.
Відповідно відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги характер та обсяг фізичних та психічних страждань, яких зазнав позивач, а також те що позивач першим почав бійку. Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості суд частково задовольняє вимогу про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн.
В обґрунтування вказує, що ОСОБА_12 ударом ноги вибив йому зуби на лікування яких позивач витратив 104500 грн.
Діями ОСОБА_14 пошкоджено двоглавого і трьохглавого м`яза правого плеча з відривом довгої головки двоглавого м`яза, операція по відновленню якого буде коштувати 3500 грн.
Під час знаходження на лікуванні витратив на ліки 1100грн., які просить стягнути з ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 .
Суд вважає, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до висновку судового-медичної експертизи № 76-КР/15, крім того, у ОСОБА_4 сталася травматична екстракція 2 зуба на верхній челюсті справа, 1 і 2 на верхній челюсті зліва, ушиби 3-го на верхній челюсті справа, 3 і 4 на верхній челюсті зліва та вивихи 1 і 2 зубів на нижній челюсті справа і зліва з подальшим їх видаленням. Таким чином, встановлено вісім зубів, які потребують лікування.
Відповідно до довідки лікаря-стоматолога ОСОБА_20 ОСОБА_4 рекомендовано, а в подальшому імплантовано 17,15, 12, 11, 21, 22, 27, 36, 35, 34, 32, 31, 41, 42, 44, 47 зубів. Всього шістнадцять зубів.
Судом встановлено, що в результаті злочинних дій пошкоджено вісім зубів, позивачем імплантовано шістнадцять зубів, виходячи з принципу справедливості вважаю, що підлягає відшкодуванню вартість восьми імплантів.
Вартість витрачених коштів на ліки 1100грн., які стягнути з ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 .
Стягнути з ОСОБА_14 вартість операції по відновленню пошкодженого двоглавого і трьохглавого м`яза правого плеча з відривом довгої головки двоглавого м`яза 3500 грн.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання:
Ч.1 ст.122 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;
Ч.2 ст.296 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
Застосувати ст.70 КК України та визначити покарання шляхом поглинення більш мякого покарання більш суворим та остаточно визначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
Звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання на підставі ст. 85, ч. 2 ст. 86 КК України та п. в) ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році".
ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_9 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання:
Ч.1 ст.122 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;
Ч.2 ст.296 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
Застосувати ст.70 КК України та визначити покарання шляхом поглинення більш мякого покарання більш суворим та остаточно визначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
Звільнити ОСОБА_12 від відбування покарання на підставі ст. 85, ч. 2 ст. 86 КК України та п. в) ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році".
ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання:
Ч.1 ст.122 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;
Ч.2 ст.296 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
Застосувати ст.70 КК України та визначити покарання шляхом поглинення більш мякого покарання більш суворим та остаточно визначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
Звільнити ОСОБА_14 від відбування покарання на підставі ст. 85, ч. 2 ст. 86 КК України та п. в) ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році".
ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.3 ст.296 КК України та призначити йому покарання:
Ч.1 ст.122 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;
Ч.3 ст.296 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Застосувати ст.70, 71 КК України та визначити покарання шляхом поглинення більш мякого покарання більш суворим визначити покарання у виді позбалення волі строком 2 (два) роки та приєднати частково невідбуте покарання за вироком Красноградського районного суду від 12 березня 2015 року у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки та 1 (один) місяць.
Виправдати ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч.1 ст.129 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України.
Стягнути з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду 1736 грн (одну тисячу сімсот тридцять шість грн. 00 коп.) та моральну шкоду 1666,67 грн. (одну тисячу шістсот шістдесят шість грн. 67 коп.) всього 3402,67 (три тисячі чотириста дві грн. 67 коп.)
Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду 1736 грн (одну тисячу сімсот тридцять шість грн. 00 коп.) та моральну шкоду 1666,67 грн. (одну тисячу шістсот шістдесят шість грн. 67 коп.) всього 3402,67 (три тисячі чотириста дві грн. 67 коп.)
Стягнути з ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду 1736 грн (одну тисячу сімсот тридцять шість грн. 00 коп.) та моральну шкоду 1666,67 грн. (одну тисячу шістсот шістдесят шість грн. 67 коп.) всього 3402,67 (три тисячі чотириста дві грн. 67 коп.)
Стягнути з ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду 3500 грн. (три тисячі п`ятсот грн.)
Стягнути з ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду солідарно в розмірі 1100 грн. (одна тисяча сто грн.)
Запобіжний захід ОСОБА_13 не обирати.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя