АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/3075/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/321/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження № 0000605 за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Московського районного суду м. Харкова від 21 червня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харкова, заміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:
- 21.05.1999 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.2 ст.141, 46-1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
- 20.02.2001 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.2 ст.141, ст.43 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 02.11.2004 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до З років позбавлення волі;
- 31.03.2008 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.1 ст.309 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробувальним терміном на 3 роки;
- 02.07.2009 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до 5років 2 місяців позбавлення волі;
- 21.01.2013 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ст.71, ст.72 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі;
- 11.12.2014 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.1 ст.395, ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України до 4 місяців 10 днів позбавлення волі, звільненої 21.04.2015 року за відбуттям покарання,-
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком, ОСОБА_7 засуджена за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на неї обов`язків передбачених ст.76 КК України:

1) в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно вироку, ОСОБА_7 на початку грудня 2016 року, близько о 19-00 год. точної дати та часу в ході судового розгляду не встановлено, прийшла до своєї знайомої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , з метою взяти в борг грошей, але остання їй відмовила. Далі ОСОБА_7 запропонувала ОСОБА_8 покурити на сходовому майданчику, остання погодилась. Знаходячись на сходовому майданчику ОСОБА_7 попросилась у ОСОБА_8 сходити до вбиральні, на що остання надала згоду. Після чого, ОСОБА_7 одна зайшла до квартири за вищевказаною адресою, в якій мешкає ОСОБА_8 , а остання продовжила курити на сходовому майданчику. Знаходячись в вищевказаній квартирі ОСОБА_7 побачила в кімнаті мобільний телефон «Samsung SGH- 1400» який знаходився на комоді, та діючи за раптово виниклим злочинним наміром, спрямованим на таємне викрадення чужого майна повторно, з корисливих мотивів, впевнившись що за її діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон «Samsung SGH-I400», належний ОСОБА_8 , вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №38 від 27.01.2017року - 350 грн. Після цього, ОСОБА_7 покинула місце вчинення злочину, розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на зазначену суму.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 75 КК України, що потягло невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості. Тому просить ухвалити новий вирок, призначивши ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. В обґрунтування посилається на те, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував те, що ОСОБА_7 має сім незнятих та не погашених у встановленому порядку судимостей, скоїла новий корисливий злочин через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, перебуває на обліку у лікаря нарколога з синдромом залежності від алкоголю, немає постійного місця роботи, тобто веде антисоціальний спосіб життя.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області, думку обвинуваченої ОСОБА_7 , яка заперечувала проти апеляції прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Висновок суду про доведеність обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України при викладених у вироку обставинах в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, відповідно до вимог ст.404 КПК України, вирок в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається із вироку, покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_7 призначено з урахуванням середньої тяжкості вчиненого нею злочину, наведених у вироку даних про її особу, яка характеризується задовільно, наявності пом`якшуючих обставин щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, відсутності обтяжуючих обставин.

Таке покарання, призначене судом, на думку колегії суддів ,за своїм видом і розміром, відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, і не оскаржується в апеляційній скарзі.

Приймаючи рішення про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання , суд виходив із середньої тяжкості вчиненого нею злочину, особливостей й обставин його вчинення, даних про особу обвинуваченої, яка була раніше судима, перебуває на обліку у лікаря нарколога з синдромом залежності від алкоголю. Судом враховано відсутність у потерпілої матеріальних претензій до обвинуваченої, наявність декількох пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин.

Суд встановлено, що обвинувачена перебуває шлюбі. Під час апеляційного розгляду ОСОБА_7 надала медичну документацію щодо перебування її в стані вагітності.

Наведені обставини спростовують доводи прокурора про підвищений ступінь суспільної небезпеки особи ОСОБА_7 та її антисоціальний спосіб життя.

З урахуванням наведених обставин , колегія суддів вважає правильним звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням та покладенням певних обов`язків на підставі ст.ст. 75. 76 КК України, а тому залишає без задоволення вимоги апеляційної скарги заступника прокурора Харківської області.

Істотних порушень кримінального процесуального закону органами досудового слідства та судом першої інстанції, які б тягнули за собою безумовне скасування судового рішення не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, ч.2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області залишити без задоволення.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 21 червня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: