Справа № 467/1233/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2017 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка в дистанційному режимі відеоконференції з ДУ «Арбузинська виправна колонія №83» клопотання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, засудженого вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 листопада 2013 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, з застосуванням ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі,

про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року до суду надійшла заява засудженого ОСОБА_4 та клопотання адвоката ОСОБА_5 про застосування амністії та звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 .

Засуджений у судовому засіданні своє клопотання та клопотання адвоката підтримав, просив звільнити його від відбування покарання на підставі положень Закону України «Про амністію у 2016 році».

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що згідно ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році» до засудженого амністія не застосовується, так як він відбув половину призначеного строку основного покарання, однак, не підпадає під перелік осіб, визначених у ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Суд, заслухавши думку засудженого, прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

ОСОБА_4 засуджено вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 листопада 2013 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, з застосуванням ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 28.01.2013 року вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.11.2013 року залишено без змін.

Строк відбування покарання рахується з 07.07.2015 року, таким чином кінець строку: 07.07.2018 року.

Згідно ст. 10 Закону України «Про амністію в 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників. Застосування цього Закону здійснюється щодо засуджених, які перебувають в установах виконання покарань, - за поданням начальника установи, погодженим з відповідною спостережною комісією або службою у справах дітей, або за клопотанням самого засудженого, його захисника чи законного представника, а щодо військовослужбовців, які тримаються в дисциплінарному батальйоні, - за поданням командування дисциплінарного батальйону, військової частини, начальника гарнізону, органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або за клопотанням самого військовослужбовця, його захисника чи законного представника.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення умисних злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», тобто станом на 07 вересня 2017 року, відбув половину призначеного строку основного покарання, однак, з досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 та долучених до клопотання адвоката ОСОБА_5 документів (зокрема висновку № 5391 лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом I та II групи внаслідок психічного розладу, довідкою огляду медико-соціальною експертною комісією №270309, індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 605 від 18.04.2016 року, випискою № 1656-150 із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_4 , свідоцтва про народження ОСОБА_4 ) вбачається, що ОСОБА_4 , 1963 року народження є батьком засудженого ОСОБА_4 та є інвалідом другої групи інвалідності. Таким чином немає підстав вважати засудженого ОСОБА_4 особою, яка підпадає під перелік осіб, визначених у статті 1Закону України «Про амністію у 2016 році», і суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про звільнення засудженого від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році».

Що стосується застосування положень ст. 8 Закону України «Про амністію в 2016» році, то положення даної статті стосуються осіб, які відбувають покарання в місцях обмеження волі, тоді як ОСОБА_4 відбуває покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 10, 11 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 537-539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 та клопотання адвоката ОСОБА_5 про застосування до ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 7 днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1