Справа №560/1069/17
Провадження №1-кп/560/23/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2018 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000465 від 19 липня 2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.187 КК України,
ВСТАНОВИВ:
30 травня 2016 року приблизно о 15 год. 50 хв. ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , увійшовши до будинку, що в АДРЕСА_3 , домовились про вчинення злочину, при цьому прикрили лице балаклавами, з метою заволодіння чужим майном, застосовуючи фізичну силу до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , погрожуючи їм предметом ззовні схожим на пістолет, заволоділи належними ОСОБА_7 грошовими коштами в сумі 6500 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 30.05.2016 становить 163384,163 грн., також 2500 грн. та мобільним телефоном «APPLE IPHONE 4S», вартість якого відповідно до висновку ТзОВ «Приватна агенція «ЕКСПЕРТИЗА ТА ОЦІНКА»» становить 2511 грн, грошовими коштами ОСОБА_8 в сумі 1500 грн., чим завдали останнім майнової шкоди на загальну суму 169895 грн.
19 липня 2017 року, першим заступником керівника Сарненської місцевої прокуратури старшим радником юстиції ОСОБА_9 , відповідно до ч.3 ст.217 КПК України, здійснено виділення матеріалів відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у кримінальне провадження №0000465 за ч.2 ст.187 КК України із кримінального провадження №0000305.
Своїми умисними діями, які виразились у розбійному нападі вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України.

У ході розгляду судом кримінального провадження між прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 , за письмової згоди потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , 18 січня 2018 року, було укладено угоду про визнання винуватості. За змістом угоди обвинувачений повністю визнав свою вину за ч. 2 ст. 187 КК України в інкримінованому йому злочині, щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдану матеріальну шкоду, компенсував моральну шкоду та сприяв повному і всебічному розкриттю кримінального правопорушення. Зобов`язався беззастережно і у повному обсязі підозри визнати вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, виконати призначене йому судом покарання на підставі цієї угоди про визнання винуватості.

У судовому засіданні прокурор вважав угоду про визнання винуватості такою, що відповідає вимогам закону та не заперечував щодо її затвердження.
Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 угоду підтримали, просили її затвердити. Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , згідно вимог ч.4 ст.469 КПК України надали письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, підтвердивши своє волевиявлення під час судового засідання.
Суд відповідно до вимог ч.ч. 4, 6 ст. 474 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди, переконався в судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
У судовому засіданні, суд відповідно до вимог ч. 7 ст. 474 КПК України перевірив вказану угоду на відповідність вимогам КПК України та закону та встановив, що угода відповідає вказаним вимогам, оскільки складена в порядку та на підставах стт. 468-472 КПК України, містить передбачені вимогами вказаних статей КПК України відомості.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, у тому числі не допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 , на підставі ст.69 КК України буде призначене покарання за ч. 2 ст. 187 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України, сторони дійшли згоди про звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановлення іспитового строку 3 роки та застосування обмежень, передбачених ч.1, ч.2 ст.76 КК України.
Тому, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Частиною 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до тяжких злочинів, потерпілі надали письмову згоду прокурору на укладення угоди, отже, угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди для сторін відповідно до ст. 473 КПК України, що стверджується його підписом в угоді та поясненнями в судовому засіданні, розуміє наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, те, що умисне невиконання угоди є підставою для скасування вироку та призначення судового розгляду в загальному порядку та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, передбаченої ст. 389-1 КК України.
З`ясувавши обставини справи та вивчивши наявні в суду матеріали, суд встановив, що угода між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать вимогам КПК України і закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання; правова кваліфікація кримінального правопорушення, є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін; а також всіх потерпілих, які надали письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, а обвинувачений ОСОБА_4 має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.
Узгоджене сторонами покарання за своїм видом та розміром відповідає характеру, тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, усунення заподіяної шкоди.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, не встановлено.
Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .
Процесульні витрати на залучення експертів відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою слід скасувати, змінивши його на особисте зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись стст. 65, 69, 75, 76 КК України, ст.ст. 369-371, 373-374, 376, 393-395, 468, 469, 472, 473-476, 532 КПК України,суд
У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості, яка була укладена 18 січня 2018 року між прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 затвердити.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку у 3 роки, не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 та п.2 ч.2 ст. 76 КК України а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти в залі судових засідань Дубровицького районного суду Рівненської області, обравши до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зарахувати ОСОБА_4 в термін відбування покарання утримання його під вартою з 16 серпня 2017 року по 18 січня 2018 року.

Речові докази:
- пістолет марки «EKOL MAJOR» з магазином до нього; предмети ззовні схожі на набої до пістолету в кількості шість штук; металеві частини, ззовні схожі на частини магазину пістолета, а саме металева засувка, низу магазину та пружина; п`ять змивів плям темно - бурого кольору з кімнат будинку; два зразки ззовні схожі на волосся; металевий шпатель зі слідами плям темно - бурого кольору; один недопалок, які приєднані до матеріалів кримінального провадження № 0000305 від 30 травня 2016 року та передані на зберігання до Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області - знищити.
- пошкоджені окуляри для зору, сонцезахисні окуляри, які приєднані до матеріалів кримінального провадження № 0000305 від 30 травня 2016 року та передані на зберігання до Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області - повернути власнику ОСОБА_10 .
Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд Рівненської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис
З оригіналом згідно
Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1 .