У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову про зупинення досудового розслідування, -
в с т а н о в и в:
До слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , в якій скаржник просив:

поновити стороні захисту строк на оскарження постанови прокурора про оголошення підозрюваного в розшук та зупинення досудового розслідування від 16.06.2017,

постанову прокурора п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про оголошення підозрюваного в розшук та зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №000418 від 04.11.2016-скасувати.

зобов`язати детектива, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження та/або уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні №000418 від 04.11.2016 припинити розшук ОСОБА_3 .

зобов`язати детектива або процесуального прокурора вчинити дії щодо внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомостей по кримінальному провадженню за №000418 від 04.11.2016 про прийняті рішення.

Слідчий суддя, перевіривши виконання вимог ст.ст. 303, 304 КПК України за скаргою, приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до змісту розділу II КПК України, виключно, слідчий суддя під час досудового розслідування у справі за клопотанням відповідних осіб вирішує питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Разом з тим, главою 26 КПК України визначено, що до функцій слідчого судді відносяться функції щодо розгляду слідчим суддею скарг на рішення дії чи бездіяльність слідчого або прокурора в ході досудового розслідування.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобовязаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими Главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Статтею 304 КПК України встановлено імперативне правило, згідно якого скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора в порядку ст. 303 КПК України можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Як зазначено у скарзі, оскаржувану постанову про оголошення підозрюваного у розшук та зупинення досудового розслідування від 16.06.2017 у кримінальному провадженні №000418 від 04.11.2016, останню стороною захисту отримано 30.08.2017, однак слідчий суддя звертає увагу заявника на те, що на підтвердження отримання саме на цю дату даної постанови ним не надано жодного підтвердження.

Щодо клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення із даною скаргою, то слідчий суддя відмовляє в даному клопотанні, оскільки скаржник не надав суду жодного підтвердження в обґрунтування причин пропуску, які б слідчий суддя зміг оцінити на предмет поважності.

Виходячи з вищенаведеного, слідчий суддя дійшов висновку про повернення скарги заявникові.

Керуючись статтями 303, 304 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову про зупинення досудового розслідування.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1