В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.12.2017 Справа №607/13734/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000350 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.В.Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні 3 малолітніх дітей, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України такого, що раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представника потерпілих ОСОБА_9 , законних представників потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Так, 16 червня 2017 року близько 18 год. обвинувачений ОСОБА_3 , як водій, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 із 4 малолітніми пасажирами, рухався автомобільною дорогою М-12 сполученням «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знамянка» в напрямку від с.Почапинці Тернопільського району Тернопільської області до м.Тернополя, де під час руху на 140 км + 200 м зазначеної автодороги, при наближенні до с.Підгороднє Тернопільського району Тернопільської області, в порушення п.п. 1.5 ч.1, 1.10, (в частині визначення поняття: «дорожня обстановка», і виконання його вимог), 2.3 (б, д) ПДР України, а також вимоги горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) розділу 34. Дорожня розмітка ПДР України не був уважним, належним чином не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, створив загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, що загрожувало життю чи здоров`ю громадян, завдававши матеріальних збитків, зокрема, змінив напрямок свого руху ліворуч та в подальшому виїхав на смугу зустрічного руху, де, перед початком виїзду на неї, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, по якій в цей час рухався у напрямку сГородище, Козівського району Тернопільської області автомобіль «Opel Rekord», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_12 з одним дорослим та двома неповнолітніми пасажирами.

Внаслідок порушення вказаних пунктів ПДР України, обвинувачений ОСОБА_3 не забезпечив безпеку дорожнього руху та після виїзду на зустрічну смугу руху, в порушення вимог п.11.3 ПДР України, не надав перевагу в русі зустрічному автомобілю «Opel Rekord», д.н.з. НОМЕР_2 , а допустив зіткнення передньою лівою частиною керованого ним автомобіля з передньою лівою частиною автомобіля «Opel Rekord», у результаті чого:

*водій автомобіля «Opel Rekord» - потерпілий ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритих переломів діалізу лівої стегнової кістки, ліктьового відростка лівої ліктьової кістки, 8-го лівого ребра, вивих човникоподібної кістки лівої стопи, об`єктивну неврологічну симптоматику закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, які призвели до тривалого (більше як 21 день) розладу здоров`я та за цією ознакою належать до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень;

*пасажир автомобіля «Opel Rekord» - потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: травми ділянки лівого колінного суглоба у вигляді забиття м`яких тканин з розвитком післятравматичного препатерного буртису (запальні змінну препателярній навколо суглобній сумці), які призвели до тривалого (більше як 21 день) розладу здоров`я та за цією ознакою належать до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень;

*пасажир автомобіля «ВАЗ 2106» - потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: проявів забою м`яких тканин лівої половини верхньої губи, перелом лівої половини альвеолярного паростка верхньої щелепи, які призвели до тривалого (більше як 21 день) розладу здоров`я та за цією ознакою належать до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень;

*пасажир автомобіля «ВАЗ 2106» - потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: проявів забою м`яких тканин правих коліна і гомілки, закритого перелому проксимального метафазу правої великогомілкової кістки, які призвели до тривалого (більше як 21 день) розладу здоров`я та за цією ознакою належать до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Порушення обвинуваченим ОСОБА_3 , як водієм, вимог пунктів: 1.5 ч.1, 1.10, (в частині визначення понять: «дорожня обстановка» і виконання його вимог), 2.3 (б, д), 10.1, 11.3, вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), розділу 34. Дорожня розмітка ПДР України, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної ДПТ та спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Допитаний обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав повністю за обставин, які наведені в обвинувальному акті, щиро розкаявся та в судовому засіданні пояснив, що 16 червня 2017 року близько 18 год. він, як водій, керуючи автомобілем «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 із 4 малолітніми пасажирами, рухався автомобільною дорогою М-12 сполученням «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знамянка» в напрямку від с.Почапинці Тернопільського району Тернопільської області до м.Тернополя, де під час руху при наближенні до с.Підгороднє Тернопільського району Тернопільської області, не був уважним, належним чином не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, оскільки відволікся, унаслідок чого змінив напрямок свого руху ліворуч та в подальшому виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення передньою лівою частини керованого ним автомобіля з передньою лівою частиною автомобіля «Opel Rekord», у результаті чого потерпілі отримали тілесні ушкодження. Про вчинене шкодує.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься злочинів невеликої тяжкості, вчинених з необережності, особу винного, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, однак згідно ст.89 КК України вважається таким, що раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, утримує 3-ох малолітніх дітей та дружину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття.

Зважаючи на наведене, а також враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, відсутність обтяжуючих покарання обставин, думки потерпілих, які не наполягали на суворій мірі покарання для обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення ближче до нижчої її межі, а саме у виді штрафу зі стягненням в дохід держави, однак без позбавлення права керувати транспортними засобами, що буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів.

Разом з тим, 07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році», відповідно до п.в ст.1 якого, окрім зазначеного іншого, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

За ст.12 КК України злочин, що вчинений ОСОБА_3 відноситься до злочинів невеликої тяжкості, вчинених з необережності та даний обвинувачений не підпадає під перелік осіб, зазначених у ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» та ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», до яких амністія не застосовується.

Водночас встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» має 3 дітей, яким не виповнилося 18 років, відносно яких він не позбавлений батьківських прав, що стверджується свідоцтвами про народження дітей НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .

Таким чином, суд, на основі аналізу вищенаведених обставин, приходить до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» слід звільнити від відбування покарання за даним вироком.

У кримінальному провадженні прокурором в інтересах держави в особах фінуправління ТМР та фінуправління ТОДА заявлено цивільні позови про стягнення з ОСОБА_3 витрат на лікування потерпілих від злочину, провадження по розгляду яких підлягає закриттю унаслідок повного добровільного їх відшкодування обвинуваченим.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судових експертиз, зокрема, 989, 6 грн. за автотоварознавчу експертизу №4-164/17 від 04 вересня 2017 року, 2 226 грн. за інженерно-транспортну експертизу №5-314/17 від 05 вересня 2017 року, по 989, 6 грн. за авто технічні №5-316/17 від 11 вересня 2017 року та №5-317/17 від 12 вересня 2017 року, з приводу звільнення від сплати яких звернувся із клопотанням обвинувачений.

Відповідно до ч.2 ст.119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Зважаючи на наведені обставини, враховуючи майновий стан обвинуваченого, а також того що офіційно обвинувачений ніде не працює, утримує 3 малолітніх дітей, а також дружину, яка ніде не працює у зв`язку із доглядом за малолітніми дітьми, суд вважає за необхідне клопотання ОСОБА_3 задовольнити та повністю звільнити його від оплати процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз, які вказані вище.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме автомобіль ВАЗ-21063, д.н.з. НОМЕР_1 необхідно повернути законному власнику або користувачу, скасувавши накладений на нього ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 червня 2017 року арешт.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Звільнити ОСОБА_3 на підставі п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від відбування покарання за даним вироком.

Провадження з розгляду цивільних позовів прокурора в інтересах держави в особах фінуправління ТМР та фінуправління ТОДА про стягнення з ОСОБА_3 витрат на лікування потерпілих від злочину закрити.

Звільнити ОСОБА_3 повністю від оплати процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме автомобіль ВАЗ-21063, д.н.з. НОМЕР_1 повернути законному власнику або користувачу, скасувавши накладений на нього ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 червня 2017 року арешт.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1