У Х В А Л А

26.02.2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді матеріали справи за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0000161 від 01.08.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, в якому просить зобов`язати слідчих групи слідчих в кримінальному провадженні №0000161 від 01.08.2017 року негайно повернути ОСОБА_3 або уповноваженій ним на те особі, тимчасово вилучене майно, що зазначено в протоколі обшуку а саме: 5000 доларів США, мобільні телефони, зошит з малюнком автомобіля.

Обґрунтовуючи подане клопотання заявник вказує на те, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування за кримінальним провадженням №0000161 від 01.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського районного суду Закарпатської області від

28 вересня 2017 року у справі № 308/9577/17 надано дозвіл на проведення обшуку за

місцем проживання ОСОБА_3 за адресою:

АДРЕСА_1 , а також прилеглої території, яка відноситься до вищевказаного будинку з

метою відшукання знаряддя та предметів вчинення кримінального правопорушення, яке

може мати значення речового доказу по даному кримінальному провадженні, а саме:

грошових коштів, незаконно отриманих 24.01.2017 року у сумі 5000 доларів від

потерпілого Стан, мобільних телефонів, транспортного засобу «Сітроен Джампер» д.н.з.

НОМЕР_1 та правовстановлюючі документи до нього, а також боргових розписок від

імені Стан.

Скаржник вказує на те, що на підставі вказаної ухвали вилучено, грошові кошти, які не стосуються даного кримінального провадження і вилучення яких не було надано дозволу в ухвалі слідчого судді від 28 вересня 2017 року.

На думку скаржника дані грошові кошти знаходяться у органу досудового розслідування без законних на те підстав, за відсутності рішення суду про його арешт, що

порушує право заявника на вільне володіння та користування належним майном, відтак є

необхідність зобов`язати орган досудового розслідування повернути володільцю

ОСОБА_6 тимчасово вилучене майно.

Скаржник акцентує увагу на тому, що в ухвалі слідчого судді Ужгородського районного суду

Закарпатської області від 28 вересня 2017 року у справі № 308/9577/17 не перераховано індивідуальних ознак грошей (країна походження, серія, номера купюр, які саме долари і т.д.), які орган досудового розслідування вправі вилучити за результатами обшуку. Разом з тим ОСОБА_3 , будучи шокованим даною ситуацією та під систематичним умовлянням захисника ОСОБА_7 та під тиском працівників поліції віддав свої грошові кошти, які належать нашій сім`ї в сумі 5000 доларів США слідчому.

На думку скаржника зміст ухвали слідчого судці від 28.08.2017 та протокол обшуку вказують на те, що слідчий суддя не надавав дозволу на проведення обшуку з метою вилучення грошових коштів (доларів США).

Відтак, за відсутності судового рішення про арешт вилученого майна згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, воно вважається тимчасово вилученим та підлягає негайному поверненню володільцю.

Скаржник та його захисник в судовому засіданні підтримали вимоги клопотання та просили його задовольнити з підстав, викладених у змісті клопотання.

Слідчий в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення даної скарги з мотивів її безпідставності та необґрунтованості.

Заслухавши пояснення скаржника та його захисника, слідчого, дослідивши надані суду матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
З досліджених судом матеріалів клопотання вбачається, що СВ ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000161 від 01.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.
В рамках даного кримінального провадження 20.10.2017 року оголошено підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України вимагання, тобто вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з погрозою знищення майна, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського районного суду Закарпатської області від

28 вересня 2017 року у справі № 308/9544/17 надано дозвіл на проведення обшуку за

місцем проживання ОСОБА_3 за адресою:

АДРЕСА_1 , а також прилеглої території, яка відноситься до вищевказаного будинку з

метою відшукання знаряддя та предметів вчинення кримінального правопорушення, яке

може мати значення речового доказу по даному кримінальному провадженні, а саме:

грошових коштів, незаконно отриманих 24.01.2017 року у сумі 5000 доларів від

потерпілого ОСОБА_8 , мобільних телефонів із сім картками за допомогою яких надходили погрози потерпілому ОСОБА_8 ,транспортного засобу «Сітроен Джампер» д.н.з.

НОМЕР_1 та правовстановлюючі документи до нього, а також боргових розписок від

імені ОСОБА_9 .

З наданої слідчим копії протоколу обшуку від 03.10.2017 року вбачається, що на виконання вказаної вище ухвали слідчого судді було працівниками ГУНП в Закарпатській області було здійснено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 в присутності понятих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та за участі захисника ОСОБА_3 ОСОБА_12 , під час якого підозрюваний ОСОБА_3 , добровільно видав грошові кошти, які отримав від ОСОБА_8 , в сумі 5000 доларів США, власний мобільний телефон марки «Apple», транспортний засіб «Сітроен Джампер» д.н.з. НОМЕР_1 та правовстановлюючі документи до нього видані на імя ОСОБА_8 та зошит з малюнком автомобіля на обкладинці на 24 аркушах.

Скаржник та його захисник в судовому засіданні вказують на те, що на підставі вказаної ухвали слідчого судді вилучено грошові кошти, які не стосуються даного кримінального провадження і вилучення яких не було надано дозволу в ухвалі слідчого судді від 28 вересня 2017 року.

На думку скаржника дані грошові кошти знаходяться у органу досудового розслідування без законних на те підстав, за відсутності рішення суду про його арешт, що

порушує право заявника на вільне володіння та користування належним майном, відтак є

необхідність зобов`язати орган досудового розслідування повернути володільцю

ОСОБА_6 тимчасово вилучене майно.

Зокрема скаржник вказує на те, що в ухвалі слідчого судді Ужгородського районного суду

Закарпатської області від 28 вересня 2017 року у справі № 308/9577/17 не перераховано індивідуальних ознак грошей (країна походження, серія, номера купюр, які саме долари і т.д.), які орган досудового розслідування вправі вилучити за результатами обшуку.

Разом з тим вказані доводи сторони захисту повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження. Зокрема, суд звертає увагу на те, що вказаний протокол обшуку підписаний особою, в приміщенні якої проводився обшук, тобто ОСОБА_3 , понятими, адвокатом та іншими учасниками обшуку. Також з його змісту вбачається, що в ході проведення обшуку заяв, скарг учасниками обшуку не надходило.

Тобто стороною захисту не доведено, що під час проведення вказаної слідчої дії мали місце будь-які порушення з боку працівників правоохоронних органів.

Також не підтвердились доводи скаржника щодо перебування грошових коштів в органу досудового розслідування без законних підстав, оскільки ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 05.10.2017 року було накладено арешт на майно вилучене 03.10.2017 року у ОСОБА_3

Ч. 2 зазначеної норми закону визначено, що речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченого цим Кодексом.

п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у здійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
У відповідності до ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170 -174 цього Кодексу.

Разом з тим положеннями ст. 169 КПК України регламентовано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:
1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;
3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;
4) у разі скасування арешту.

Відтак, у даному випадку клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задоволено, відповідно орган досудового розслідування підставно здійснює зберігання вилучених речових доказів і на такий на час звернення до суду з даною скаргою не поширюється статус тимчасово вилученого майна.
Положеннями ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Однак в даному кримінальному провадженні арешт майна не скасовано, скаржник не ставить вимогу щодо скасування арешту на майно, відтак в даному випадку заявником невірно вибрано спосіб захисту своїх прав.
Положеннями ст. 22 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або за загальними принципами міжнародного права.
Враховуючи зазначене вище, з огляду на те, що скаржник не навів жодних законних підстав для повернення йому вказаних у скарзі речей, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання заявника є необґрунтованим та не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 22, 167, 169, 170,174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0000161 від 01.08.2017 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1