Справа № 199/9511/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.10.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.
У свою чергу сторона захисту заявила клопотання щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Заслухавши думку всіх учасників судового засідання, суд вважає, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, оскільки заявлені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшилися та до обвинуваченого не можуть бути застосовані більш м`які запобіжні заходи, тому клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
У відповідності з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу та відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.
ОСОБА_5 є особою, яка на теперішній час повідомлена про підозру у вчиненні умисного тяжкого, корисного кримінального правопорушення у період іспитового строку, призначеного йому за вироком суду, за який законом при наявності доведеності вини можливо бути призначено покарання від 3 до 6 років позбавлення волі, відомостей про те, що він не може перебувати під вартою в умовах слідчого ізолятора, суду не надані, на час затримання ніде не працював.
Відповідно рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії від 06.04.2000 року» тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумцію невинуватості над повагою до особистої свободи.
За таких обставин запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою повинен бути продовжений відповідно до вимог ст.ст.131,132, глави 18, ст.331 КПК України, оскільки існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може скоювати злочини, намагатись незаконно впливати на свідка ОСОБА_6 , ухилятись від суду, переховуватись.
Керуючись ст.ст.110,131,132,140,142,199,314-317,331,369-372 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська (м.Дніпро), обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, на 60 (шістдесят) днів, тобто до 03 грудня 2017 року включно.
У задоволенні клопотання сторони захисту щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для виконання.
Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає, заперечення на судове рішення можуть бути викладені у апеляційних скаргах на вирок суду.
Суддя: ОСОБА_1