Справа № 307/3385/15
Провадження №1-кс/307/610/17

УХВАЛА

27 листопада 2017 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП України у Закарпатській області про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий слідчого відділу Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, за погодженням з прокурором Тячівської місцевої прокуратури, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України.

23.11.2017 на підставі ухвали Тячівського районного суду було проведено санкціонований обшук в приміщенні, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено комп`ютерні системні блоки: системний блок марки «Dell», с.н. GTWD02J, системний блок марки «HP», с.н. CZC5152FJF, системний блок марки «Dell», с.н. 23KNN0GJ, системний блок марки «HP», с.н. CZC60724TY. Монітори марки «NEC», «GENIUS», «Fujitsu».

З метою забезпечення збереження речових доказів виникла необхідність у арешті вказаного тимчасово вилученого майна.
Просить накласти арешт на комп`ютерні системні блоки: системний блок марки «Dell», с.н. GTWD02J, системний блок марки «HP», с.н. CZC5152FJF, системний блок марки «Dell», с.н. 23KNN0GJ, системний блок марки «HP», с.н. CZC60724TY та монітори марки «NEC», «GENIUS», «Fujitsu».

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав посилаючись на викладені в письмовому клопотанні обставини та з метою збереження речових доказів просить клопотання задоволити.
За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Одним із процесуальних джерел доказів є речові докази за ч. 2 ст. 84 КПК України, якими відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, що були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За ч. 7 ст. 237 КПК України, при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Підставою для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, є існування сукупності розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Метою накладення арешту згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді, зокрема, речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
За правилами ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час огляду.
Як вбачається з матеріалів клопотання, згідно з протоколом обшуку від 23.11.2017 року слідчим проведено обшук в приміщенні, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено вказане , майно, а саме: системний блок марки «Dell», с.н. GTWD02J, системний блок марки «HP», с.н. CZC5152FJF, системний блок марки «Dell», с.н. 23KNN0GJ, системний блок марки «HP», с.н. CZC60724TY та монітори марки «NEC», «GENIUS», «Fujitsu».

Постановою слідчого вище вказане вилучене майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001849 від 01.11.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.
Оцінивши вищенаведене, враховуючи наявність сукупності розумних підозр вважати, що зазначене у клопотанні майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, мають значення речових доказів в даному кримінальному провадженні та можуть бути використані як докази в даному кримінальному провадженні, з метою недопущення вчинення будь-яких дій, спрямованих на їх подальше приховування, пошкодження або знищення з метою перешкоджання встановленню інших обставин кримінального правопорушення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та те, що слідчим у судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість внесеного клопотання.
Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 237, 170-173, 175, 309, 394, 395 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого задоволити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в приміщенні, що розташовано в смт. Тересва по вул. Вакарова, 8, Тячівського району Закарпатська, а саме: системний блок марки «Dell», с.н. GTWD02J, системний блок марки «HP», с.н. CZC5152FJF, системний блок марки «Dell», с.н. 23KNN0GJ, системний блок марки «HP», с.н. CZC60724TY та монітори марки «NEC», «GENIUS», «Fujitsu», з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001849 від 01.11.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти діб з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1