У Х В А Л А
04.02.2017 Справа №607/1492/17

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення суми застави відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тернополя, українець, громадянин України, освіта середня, не одруженого, зареєстрований в АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий:

- 30.05.2008р. Тернопільським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 2000 гривень;

- 11.02.2011р. Тернопільським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 296 та ч. 3 ст. 358 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 3000 гривень із подальшим переглядом вироку 22.08.2011р. та заміною покарання на 240 годин громадських робіт, знятий з обліку в кримінально-виконавчій інспекції 02.02.2012 року у зв`язку з відбуттям покарання

- 03.06.2013р. Тернопільським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 296 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На основі ст. 75 КК України від 2001 року звільнений від відбування покарання із іспитовим строком на 2 роки. 22.08.2014 року на основі ст. 1 ЗУ «Про амністію» звільнений від покарання.

- 01.12.2015р. Тернопільським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у вигляді розбавлення волі на строк 4 роки. На основі ст. 75 КК України від 2001 року звільнений від відбування покарання із іспитовим строком на 2 роки.

- 24.05.2016 року Тернопільським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 180 год., громадських робіт. На основі ст. 70 ч. 4 КК України призначено остаточне покарання за вироком 01.12.2015 року за ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України до покарання у вигляді іспитового строку 2 роки, які виконувати самостійно,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 296 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Тернопільського ВП ГУПН в Тернопільській області ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження №0000349 від 03.02.2017р., звернувся із клопотанням, погодженим прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 без визначення застави, якому 03.02.2017р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 296 КК України, яке мотивуються наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 03 лютого 2017 року, близько 03:00 години, у раніше судимого за вчинення хуліганства ОСОБА_5 , який разом із ОСОБА_7 , перебували в громадському місці у дворі будинку АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганства відносно ОСОБА_8 , поєднаного із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 03 лютого 2017 року близько 03:00 години, перебуваючи в громадському місці у дворі будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , діючи спільно із ОСОБА_7 , помітили, як у двір вказаного будинку заїжджає автомобіль марки «Honda» моделі «Civiс» червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 . Підбігши до вищевказаного автомобіля ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 , маючи на меті показати свою винятковість та розгнузданість самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи та людської гідності, підбігли до даного автомобіля та безпричинно з особливою зухвалістюрозпочали наносити удари руками та ногами по лобовому склу та кузову вказаного автомобіля, внаслідок водій ОСОБА_8 , не впорався із керуванням та заїхав на газон. Після чого ОСОБА_5 , тримаючи в руці заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет схожий на ніж, пошкодив чотири шини вищевказаного автомобіля, таким чим знерухомив його. Після чого ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 продовжили безпричинно з особливою зухвалістюнаносити удари руками та ногами по лобовому склу та кузову вказаного автомобіля, внаслідок чого розбили лобове скло автомобіля.

В подальшому ОСОБА_5 , відчинивши двері автомобіля марки «Honda» моделі «Civiс» червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого був ОСОБА_8 , тримаючи в руці заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет схожий на ніж, почав наносити ним удари по потерпілому ОСОБА_8 , в наслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді різаних ран обох рук.

В результаті злочинної діяльності ОСОБА_5 було грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують спокійний відпочинок громадян і дотримання усталених в суспільстві правил поведінки, а також заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілого ОСОБА_8 , наданих йому Конституцією України правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканність, та до життя і здоров`я особи.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України, - хуліганство вчинене повторно, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Крім цього встановлено, що 03 лютого 2017 року, близько 03:10 години, у ОСОБА_5 , який разом із ОСОБА_7 перебували в громадському місці у дворі будинку АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, 03 лютого 2017 року близько 03:10 години, ОСОБА_5 , діючи умисно за попередньою змовою із ОСОБА_7 , в ході нанесення ударів потерпілому ОСОБА_8 , дав вказівку ОСОБА_7 зірвати із шиї потерпілого ОСОБА_8 , золотий ланцюжок. Після чого ОСОБА_7 , виконуючи вказівку ОСОБА_5 , застосовуючи фізичне насильство, ривком руки зірвав золотий ланцюжок із шиї ОСОБА_8 , внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_8 , матеріальну шкоду.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 , вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, - грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

03 лютого 2017 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000349, матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000350, матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000351 об`єднано в одне провадження та присвоєно №0000349.

03 лютого 2016 року о 17 год. 00 хв. ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 296, ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ст.ст. 208-211, 213 КПК України.

03 лютого 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 296 КК України.

У клопотанні зазначено, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який повідомив, що 03 лютого 2017 року 03 год., 00 хв., саме ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , з хуліганських спонукань пошкодили його автомобіль марки «Honda» моделі «Civik» червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 ., та спричинили йому тілесні ушкодження. Зокрема потерпілий ОСОБА_8 повідомив, що саме за вказівкою ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , застосовуючи фізичне насильство, зірвав із його шиї золотий ланцюжок.

- показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка повністю підтвердила покази потерпілого ОСОБА_8

- оглядом місця події, в ході якого зафіксовано пошкоджений автомобіль марки «Honda» моделі «Civik» червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 ., який належить потерпілому ОСОБА_8 , виявлено викрадений планшет марки «Apple», вилучені сліди речовини темно бурого кольору, схожі на кров.

- вилученим із лінії «102» аудіо записом, під час огляду якого зафіксовано звернення потерпілої ОСОБА_9 до поліції за допомогою.

- протоколом затримання ОСОБА_5 від 03.02.2017 року, згідно якого останнього було затримано працівниками патрульної поліції згідно орієнтування за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає і підтримується в судовому засіданні прокурором, що відповідно до ст. 177 КПК України підставою для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 296 КК України, які є тяжкими, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впивати на потерпілих та свідків з метою схилити їх до дачі неправдивих показів, що в подальшому негативно вплине на повне і об`єктивне проведення досудового розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за скоєння насильницьких злочинів, судимість за які не знята та непогашена в установленому порядку, перебуваючи на іспитовому строку, призначеного 24.05.2016р. Тернопільським міськрайонним судом, знову вчинив тяжкі злочини із застосуванням насильства, на шлях виправлення та перевиховання не став, що свідчить про те, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 буде продовжувати свою злочинну діяльність і це вказує на його підвищену суспільну небезпечність.

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Також, враховуючи ті обставини, що ОСОБА_5 вчинив тяжкі злочини із застосуванням насильства, прокурор просить при вирішенні клопотання не визначати розмір застави.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, з наведених у ньому підстав, підозрюваного та захисника, який заперечив відносно клопотання, мотивуючи не обґрунтованою підозрою, або, в разі доведеності на думку слідчого судді обґрунтованості клопотання застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, приходжу до висновку, що клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно задовольнити, відмовивши при цьому в задоволенні клопотання підозрюваного і захисника, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан; вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Частина 2 статті 177 цього Кодексу передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, санкція якого встановлює позбавлення волі на строк до шести років, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до семи років. Дані злочини є тяжкими та вчинені ОСОБА_5 із застосуванням насильства і предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. При цьому, підозра у вчиненні ОСОБА_5 вказаних злочинів підтверджується оголошеними та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Водночас, вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він не одружений, має місце реєстрації та постійне місце проживання, не працюючий, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, судимість за які не знята та непогашення у встановленому законом порядку. На даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів із застосуванням насильства і предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, які вчиненні ОСОБА_5 під час перебування на іспитованому строку, що свідчить про систематичність та стійкість протиправної поведінки підозрюваного, його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання і при обставинах вчинення злочину про підвищену його суспільну небезпеку як особи, яка може вчинити інші кримінальне правопорушення.

Вищевказані обставини дають підстави вважати, що з урахуванням особи ОСОБА_5 та його поведінки, обставин вчинення злочинів, у випадку незастосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, про що клопоче ОСОБА_5 та захисник, існують ризики, що підозрюваний, зважаючи на санкцію кримінального правопорушення, у якому останній підозрюється, зможе переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Крім цього, приймаючи до уваги особу підозрюваного, обставини, за яких були вчиненні злочині, які встановленні під час розгляду клопотання, керуючись наданим ч. 4 ст. 183 КПК України правом вважаю, що в даному випадку при доведеності прокурором обґрунтованості клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182, 183, 184, 193, 194, 196, ч. 2 ст. 376 КПК України,

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під варту відмовити.

Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення суми застави задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Датою закінчення строку дії ухвали вважати 00 год. 00 хв. 01 квітня 2017 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебува є під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1