В И Р О К
іменем України
01 грудня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
головуючий суддя ОСОБА_1

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднані в одне кримінальні провадження №0000380, №0000675 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Таранівка Зміївського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 12.07.2002 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, в силу ст. 75 КК України звільненого від покарання на строк 1 рік; 2) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 02.07.2004 року за ч. 3 ст. 185 КК України, за сукупністю вироків до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць; звільнений умовно-достроково 12.10.2006 року, на не відбутий строк 9 місяців 28 днів; 3) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 26.01.2010 року за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 ,ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки; 18.08.2012 року звільнений по відбуттю строку покарання; 4) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 28.05.2013 року за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, в силу ст. 75 КК України звільнений від покарання з випробуванням на строк 1 рік; 10.06.2014 року ухвалою Зміївського районного суду Харківської області звільнений від покарання по закінченню строку випробування,

у злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в:
08 березня 2017 року близько 19:00 години в с. Таранівка Зміївського району Харківської області по провулку Ломоносова ОСОБА_6 перебував в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Того ж числа о 19:45 годині, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_6 прийшов до домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , де шляхом пошкодження замку вхідних дверей, проник до вказаного будинку, звідки повторно, таємно викрав належне ОСОБА_5 майно: магнітолу касетну "Panasonic RX-FT530", обігрівач повітряний "DeLonghi HVB23330B", чайник електричний "Tefal 208", телевізор "Funai TV-1400 MK-7", загальною вартістю 2042 грн. 00 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 08 липня 2017 року близько 14:50 години в АДРЕСА_1 ОСОБА_6 перебував в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Того ж числа о 15:00 годині, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_6 прийшов до домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_7 , де шляхом пошкодження замку вхідних дверей, проник до приміщення гаражу, розташованого на території даного домоволодіння, звідки повторно, таємно викрав належний ОСОБА_7 брухт нержавіючої сталі, вагою 33,6 кг, брухт чорного металу, вагою 84 кг, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1125 грн. 00 коп.
Зазначеними діями ОСОБА_6 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло та у сховище, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
Під час судового розгляду учасники судового провадження не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо наступних обставин: місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується його показаннями під час судового розгляду, де він повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та показав, що дійсно, за вищевказаних обставин, 08.03.2017 року та 08.07.2017 року в с. Таранівка Зміївського району Харківської області здійснив крадіжки побутової техніки із будинку ОСОБА_5 та брухту металу із гаражу ОСОБА_8 .

У вчиненому злочині щиро розкаявся, виявив готовність нести передбачену кримінальним законом відповідальність.

Також визнав в повному обсязі цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 , виявив готовність щодо відшкодування завданого збитку.

Оцінивши докази, досліджені під час судового розгляду, які є належними, допустимими та достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 винен у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло та сховище, і його дії належить кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, ч. 2 ст. 66 КК України, визнаються: щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування матеріальної шкоди шляхом повернення викраденого майна, наявність заяви потерпілого ОСОБА_9 про відсутність претензій до обвинуваченого (т. 2 а. с. 17), висловлені під час судового розгляду правові позиції потерпілого ОСОБА_5 та представника обвинувачення ОСОБА_4 щодо можливості призначення покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, - відсутні.

Під час призначення покарання ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання; особу винного, який має непогашені судимості за попередніми вироками, (т. 1 а. п. 64-66), під наглядом в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував (т. 1 а. п. 60), за місцем проживання скарг на нього немає (т. 1 а. п. 63), суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі, від якого, відповідно до ст. 75 КК України, його належить звільнити з випробуванням, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів, які передані на зберігання потерпілому, у відповідності до вимог п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України належить вважати йому повернутими. (т. 1 а. п. 56-59).

Під час вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 8200 грн. 00 коп. відповідно до ст. ст. 127-129 КПК України (т. 1 а. п. 20), суд виходив з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У позовній заві заявлено вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 4400 грн., пов`язаної з відновленням печі та газової печі, що були пошкоджені обвинуваченим під час вчинення крадіжки. З урахуванням визнання позову обвинуваченим, в цій частині є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Водночас. потерпілим ОСОБА_5 заявлено вимогу про відшкодування 3800 грн., що були ним витрачені на придбання посуду, одягу та постільної білизни.

Однак, розглядаючи справу в межах обвинувачення, суд бере до уваги, що ОСОБА_6 не обвинувачується у даному кримінальному провадженні у викраденні належних потерпілому посуду, одягу та постільної білизни. Тому у цій частині позовну заяву належить залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд

у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_6 винним у злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від покарання з випробуванням на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 4400 (чотири тисячі чотириста) грн. 00 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

В іншій частині позовну заяву залишити без розгляду.

Речові докази: магнітолу касетну "Panasonic RX-FT530", обігрівач повітряний "DeLonghi HVB23330B", чайник електричний "Tefal 208", телевізор "Funai TV-1400 MK-7", які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - вважати йому повернутими.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: