АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/645/17 Справа № 695/2920/17 Категорія: ст. 183, 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12 жовтня 2017 року, якою застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб, починаючи з 11 жовтня 2017 року до 09 грудня 2017 року включно, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Снітинка Фастівського району Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працює, неодруженого, зі слів раніше судимого 08.08.2017 року Фастівським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим стром 1 рік,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Слідчий СВ Золотоніського ВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_9 12.10.2017 р. звернувся до слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000922 від 05.08.2017 р. Клопотання погоджено прокурором Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_10 .

У клопотанні вказує, що ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 05.08.2017 р. близько 06 год. 25 хв. з метою вчинення розбійного нападу, відкритого заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, через незамкнені вхідні двері проникли до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в якому перебувала потерпіла ОСОБА_13 , де, погрожуючи останній предметом зовні схожим на пістолет, із погрозами застосуванням фізичної сили, що загрожувала її життю та здоров`ю, яку остання сприймала реально, відкрито заволоділи майном потерпілої, завдавши останній матеріальних збитків на значну суму.

11 жовтня 2017 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України. Наступного дня йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12 жовтня 2017 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб, починаючи з 11 жовтня 2017 року до 09 грудня 2017 року включно.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України. При цьому слідчий суддя зазначив, що підозрюваний офіційно не працює, не навчається, не одружений, є жителем іншої області, що свідчить про відсутність його сталих соціальних зв`язків. Указав, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України: ризик переховування з метою уникнення від кримінальної відповідальності, ризик вчинення нових злочинів. Також існує ризик, що підозрюваний намагатиметься знищити або приховати речові докази та впливати на свідків, враховуючи, що в провадженні не закінчені всі слідчі дії.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12 жовтня 2017 року та постановити нову, якою, відмовивши в задоволенні клопотання слідчого, обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, поклавши на нього такі обов`язки: постійно носити електронний засіб контролю; прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання, роботи, навчання; цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 та звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду й негайно доставити його за місцем проживання.

Указує, що ухвала слідчого судді поставлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що слідчий суддя, встановивши відсутність сталих соціальних зв`язків підозрюваного, не врахував практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Мамедова проти Росії» від 01 червня 2006 року (справа № 7064/05), згідно з яким посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Також вказує, що посилання слідчого судді на місце проживання підозрюваного в іншій місцевості, а саме в Київській області, є безпідставним, враховуючи рішення ЄСПЛ «Сулая проти Естонії» від 15.02.2005 р., відповідно до якого сама лише відсутність у затриманого постійного місця проживання не є приводом для побоювань, що він може утекти. Так само як і відсутність у особи роботи та сім`ї не є доказом того, що вона схилиться до вчинення нових злочинів. Тому обставина про те, що ОСОБА_7 проживає у Київській області не може бути підставою для застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того слідчим суддею в повній мірі не з`ясовано особу підозрюваного, який на час вчинення злочину був раніше не судимим, на даний час проживає разом із матір`ю, що вказує на наявність стійких соціальних зв`язків ОСОБА_7 . Також підозрюваний повністю визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочину, що вказує на відсутність необхідності переховуватись від органів досудового розслідування.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали подану захисником апеляційну скаргу з мотивів, які в ній наведені. Просили застосувати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги та просив її відхилити. Вказав, що існує надто великий ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може зникнути з метою ухилення від відповідальності, вчинити нові злочини та незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому провадженні.

Заслухавши суддю доповідача, думки учасників судового провадження, вивчивши матеріли кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. При цьому підставою для застосування такого запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 вказаної вище статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На думку колегії суддів, слідчий суддя вірно встановив, що за матеріалами досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років із конфіскацією майна.

Колегія суддів погоджується з позицією слідчого судді щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризиків того, що підозрюваний намагатиметься уникнути притягнення до кримінальної відповідальності та може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також існує значна ймовірність, що, перебуваючи на свободі, підозрюваний матиме реальну можливість спілкуватися з іншими співучасниками злочину, в разі застосування до них запобіжних заходів, не пов`язаних з ув`язненням, чим зможе перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів вбачає, що існує досить значний ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може перешкоджати належному кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків і потерпілу у цьому провадженні. Адже саме покази потерпілої є одним з головних джерел доказування у провадженні. Тому колегія суддів відхиляє наведені в апеляційній скарзі захисника доводи щодо співпраці підозрюваного зі слідством та його активної участь у слідчих діях.

Також колегія суддів вбачає, що слідчий суддя обґрунтовано встановив факт, що при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 були враховані ризики, які на даний момент не зменшились, а орган досудового розслідування в своєму клопотанні навів та обґрунтував наявність вищевказаних ризиків.

Колегія суддів не вбачає достатньо обґрунтованими доводи апелянта про те, що підозрюваний має досить сталі соціальні зв`язки за місцем проживання. Зокрема, немає жодних даних про наявність у нього постійного місця роботи, про наявність у нього певного офіційного джерела доходу, він не навчається, не одружений, дітей не має, що свідчить про відсутність в нього родини й утриманців. Тому такі доводи колегія суддів оцінює критично. На підтвердження факту проживання з матір`ю за місцем реєстрації підозрюваного стороною захисту не надано необхідного підтвердження, у зв`язку з чим колегія суддів відхиляє дане твердження апелянта, враховуючи, що факт перебування матері підозрюваного в нього на утриманні не знайшов свого підтвердження, зокрема, чи потребує вона сторонньої допомоги та догляду.

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Що вірно врахував слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, обираючи найбільш суворий запобіжний захід підозрюваному.

Враховуючи це, колегія суддів вбачає, що на даний час вказаним вище ризикам дієво може запобігти лише такий запобіжний захід як тримання під вартою, й менш суворий запобіжний захід є недостатнім для цього. Тому вбачається, що слідчий суддя обґрунтовано визначив запобіжний захід для підозрюваного саме у виді тримання під вартою.

Враховуючи указане вище та керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 199, 396, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12 жовтня 2017 року, якою застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :