Справа № 169/515/17
Провадження № 1-кп/169/6/18
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2018 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радовичі Турійського району Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, з угодою про примирення, -

В С Т А Н О В И В:
14 липня 2017 року приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, приїхав кінною підводою до господарства ОСОБА_4 , що по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав належний останньому металобрухт, а саме, задній міст до вантажного автомобіля ГАЗ-53 вагою 146 кілограмів, ціною 4 гривні 50 копійок за 1 кілограм, який зберігався за межами подвір`я вищезазначеного господарства, чим завдав потерпілому майнову шкоду на загальну суму 657 гривень 00 копійок.

Такі дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 27 липня 2017 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Слідчим 31 липня 2017 року складено обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , який тоді ж затверджено прокурором та надіслано до суду.

31 липня 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення, за змістом якої підозрюваний ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнає повністю і щиро розкаюється у вчиненому; завдана потерпілому злочином майнова шкода повністю відшкодована; сторони узгодили, що покарання підозрюваному ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначається у виді позбавлення волі на строк один рік, зі звільненням його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням. Підозрюваний ОСОБА_5 погоджується з таким видом і мірою покарання. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 просили затвердити укладену між ними угоду про примирення.

Прокурор не заперечувала проти затвердження укладеної між потерпілим та підозрюваним угоди про примирення.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та закону, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, завдану злочином потерпілому майнову шкоду повністю відшкодовано і будь-яких претензій майнового чи морального характеру потерпілий до підозрюваного не має; сторони узгодили, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначається у виді позбавлення волі на строк один рік, зі звільненням його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням. Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону й інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Під час судового засідання з`ясовано у потерпілого ОСОБА_4 , що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що ОСОБА_5 не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечували у судовому засіданні і сторони угоди.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення є правильною і підпадає під категорію злочинів, щодо яких передбачена можливість укладення угоди про примирення.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення узгодженого сторонами покарання.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 370, 374, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 31 липня 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази по справі , а саме:

- задній міст до вантажного автомобіля ГАЗ-53, який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 , залишити у користуванні останнього;

- однокінну гужову підводу, яка знаходиться на зберіганні у власника ОСОБА_6 , - залишити у користуванні останнього.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий