АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Дарницького районного суду міста Києва від 23 червня 2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,
Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 визначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та покарання, призначеного вироком Дарницького районного суду міста Києва від 23 червня 2016 року у виді 3 років позбавлення волі, ОСОБА_8 визначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Судом у кримінальному провадженні вирішено питання про речові докази.
Не погодившись з вказаним вироком суду першої інстанції, перший заступник прокурора міста Києва ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень, доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просив вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, вирок Дарницького районного суду міста Києва від 23 червня 2016 року виконувати самостійно. В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 06 квітня 2017 року ОСОБА_6 оголошено у розшук, та надано дозвіл на затримання, з метою його приводу до Апеляційного суду міста Києва. Організацію виконання ухвали доручено Голосіївському управлінню поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві та Київській місцевій прокуратурі №1. Провадження по справі відносно ОСОБА_6 зупинено до його розшуку.

13 вересня 2017 року по 07 год. 10 хв. обвинувачений ОСОБА_6 затриманий співробітниками Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві та цього ж дня доставлений до Апеляційного суду міста Києва.
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заявив клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що після ухвалення вироку обвинувачений ухилявся від явки до суду апеляційної інстанції, унаслідок чого був оголошений у розшук.
Заслухавши доводи прокурора, який підтримав клопотання, пояснення ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення клопотання прокурора, колегія суддів дійшла висновку про необхідність обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з визначенням йому розміру застави, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, після ухвалення вироку судом першої інстанції, обвинувачений не з`являвся за викликами до суду апеляційної інстанції, у зв`язку з чим останнього ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 06 квітня 2017 року оголошено у розшук.
Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому одного із видів запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, колегія суддів враховує наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочинів проти власності, вік та стан його здоров`я, особу обвинуваченого, який не одружений, має постійне місце проживання та місце реєстрації, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, міцність його соціальних зв`язків, відсутність в обвинуваченого постійного місця роботи, його репутацію та майновий стан, наявність у обвинуваченого не погашеної у встановленому законом порядку судимості.
Оцінивши в сукупності тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, конкретні обставини вчинення ним кримінальних правопорушень у сфері суспільних відносин, які забезпечують право власності, дані про його особу, наявність не знятої та не погашеної у встановленому законом порядку судимості, та процесуальну поведінку обвинуваченого під час апеляційного розгляду, його уникнення явки до суду апеляційної інстанції, у зв`язку з чим він перебував у розшуку, колегія суддів дійшла висновку про існування обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України щодо можливості переховування обвинуваченого від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, вважає необхідним обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, з визначенням йому у відповідності до ст. 182 КПК України розміру застави. Більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, клопотання прокурора ОСОБА_5 про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Початок строку тримання під вартою ОСОБА_6 , з урахуванням вимог ч. 2 ст. 197 КПК України, слід обчислювати з моменту затримання обвинуваченого Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, тобто з 07 год. 10 хв. 13 вересня 2017 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 184, ч. 2 ст.197 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу - задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, громадянину України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» (м. Київ, вул. Дегтярівська, 13) на 60 днів, з 07 год. 10 хв. 13 вересня 2017 року по 07 год. 10 хв. 11 листопада 2017 року включно.
Визначити ОСОБА_6 заставу в розмірі в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 32 000 (тридцять дві тисячі) гривень у національній грошовій одиниці.
Застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Апеляційного суду міста Києва (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 02894757, банк ДКСУ в місті Києві, код ЄДРПОУ ДКСУ - 37993783, МФО - 820172, реєстраційний рахунок - 5850).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_6 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Апеляційного суду міста Києва, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Київський слідчий ізолятор».
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово суд.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:
__________________ ____________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3