Справа № 206/1901/17
Провадження № 1-кп/206/150/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"05" квітня 2018 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000178 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жданівка, Магдалинівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо - технічну освіту, неодруженого, маючого на утримання неповнолітню дитину ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
02 березня 2016 року близько о 23 годині 45 хвилині, ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ 1102» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у м. Дніпро по вул. Електричній, з боку вул. Гаванської, у напрямку вул. Вознюка.

На шляху руху, ОСОБА_5 , рухаючись по проїжджій частині вул. Електричній, діючи злочинно недбало, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх перебачити, грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_8 , який рухався у попутному з ним напрямку по проїжджій частині, заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди не вжив, внаслідок чого в районі будинку АДРЕСА_2 , допустив на нього наїзд.

В результаті дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_8 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: відкритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 2-го ступеню, субдуральної гематоми малого об`єму в правій лобній області, яка розташована над правою орбітою, перелому кісток основи черепу, пневмоцефалії, синця в параорбітальній області праворуч, садна на верхній повіці правого ока, садна в правій виличній області, забійної рани в тім`яній області практично по центру, синця правої вушної раковини та навколо вушної області, з явищами в посттравматичному періоді гематимпануму праворуч; саден - на правій бічній поверхні черева з частковим переходом на проекцію гребня правої клубової кістки, в надплічній області праворуч, на передній поверхні правого та лівого колінних суглобів з частковим переходом на зовнішні поверхні; двох поверхневих забійних ран - у верхній третині лівого колінного суглобу на тлі садна, які відносяться згідно судово-медичної експертизи № 1394е від 09.04.2016 до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя у момент заподіяння.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_5 , управляючи автомобілем «ЗАЗ 1102» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які свідчать:

- п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»,- невиконання яких, згідно висновків судово-автотехнічної експертизи № 2163-16 від 04.05.2016 та комплексної судово-медичної та судово - автотехнічної експертизи № 70-К від 28.03.2017, знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені вказаного кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що 02 березня 2016 року приблизно о 23:45 год., він рухався зі сторони Гаванська по вулиці Електрична на автомобілі «ЗАЗ 1102» реєстраційний номер НОМЕР_1 зі швидкістю 45-50 км/год., з включеними фарами ближнього світла, від правого краю до бордюру на відстані 1-1,5 метра. Не доїхавши до хлібного лотка, несподівано для нього за стовпа, на якому висів ящик, вискочив потерпілий на проїзну частину дороги, але він намагаючись вивернути кермо у ліву сторону та натиснувши на гальма, щоб не сталося зіткнення з потерпілим, не зміг його уникнути. Він переконаний, що потерпілий був у нетверезому стані, сам наскочив на автомобіль, вдарився у бокове праве дзеркало, а його вини в цьому не має. Цивільний позов заявлений потерпілим, не визнає у повному обсязі, оскільки вважає, що його вини у цій дорожньо транспортній пригоді не має, а правил дорожнього руху він не порушував.

Не зважаючи на не визнання обвинуваченим своєї вини, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення, за обставин, викладених у вироку, в межах пред`явленого обвинувачення, яка повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що з 2 на 3 березня 2016 року він готувався до змагань та йому було потрібно скинути вагу у зв`язку з чим він вирішив зробити пробіжку за визначеним ним маршрутом . Пробігаючи по пішохідній доріжці по вул. Електричній зі сторони вул. Гаванська, де він постійно бігає, він несподівано відчув сильний удар ззаду у ліву ногу вище коліна, а далі втратив свідомість та погано пам`ятає. Як виявилось, що від удару, який стався внаслідок наїзду на нього автомобілю «ЗАЗ 1102» під керуванням обвинуваченого, у нього злетів кросівок , який перелетів через огорожу на територію хлібозаводу за 10 метрів від ДТП. Він чітко пам`ятає, що біг по пішохідній доріжці, по якій бігав не один раз, і саме на ній здійснив на нього наїзд обвинувачений, а наушників в нього в цей час ніяких не було. Заявлений цивільний позов підтримав у повному обсязі та пояснив, що жодної грошової допомоги зі сторони обвинуваченого не надавалось, а сума 18193,97 гривень це майнова шкода, що складається з витрат на його лікування, сума у розмірі 2114,40 гривень складається з витрат за виготовлення авто технічної експертизи, а моральну шкоду він оцінює у розмірі 50000 гривень, яка виразилась в порушені звичайного способу життя, у відриві від звичайного роду занять, моральних переживаннях та страху за своє подальше життя, порушенні нормальних життєвих зв`язків, а після ДТП та по теперішній час він проходить періодичне лікування в зв`язку з чим з переривами відвідує навчальний процес в Придніпровському енергобудівному технікумі, в якому навчається на другому курсі.

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_9 пояснив, що він передав автомобіль «ЗАЗ 1102» реєстраційний номер НОМЕР_1 обвинуваченому для технічного огляду, для того щоб той його протестував. Через декілька днів після ДТП він побачив свій автомобіль, на якому була розбита права передня фара та не було лобового скла. Обвинувачений відремонтував його автомобіль та повернув йому. Зі слів обвинуваченого він дізнався, що той їхав до нього до дому та в районі хлібозаводу на вул. Електрична наїхав на пішохода, який несподівано вискочив.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пояснили, що вечері 02 березня 2016 року приблизно о 23:50 год. вони їхали по вул. Електричній та побачили як стоїть автомобіль «ЗАЗ 1102» реєстраційний номер НОМЕР_1 з розбитим лобовим склом, правою фарою та правим колесом на тротуарі за умовно визначеним бордюром, де були також розсипані осколки скла. Молодий хлопець лежав на тротуарі у непритомному стані та майже не рухався. Вони з напарником підняли потерпілого та викликали швидку допомогу і патрульну поліцію.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що він був на чергуванні в якості працівника патрульної поліції та отримав виклик про ДТП на вулиці Електричній у місті Дніпро. Прибувши на місце події по вул. Електричній, він побачив, що стояв автомобіль «ЗАЗ 1102» та біля нього лежав хлопець, який кричав щоб його не чіпали, поки не знайдуть кросівок.

Відповідно до положень ст. 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В силу ст. 24 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Згідно з ст. 349 КПК України обсяг доказів, та порядок їх дослідження вирішується з урахуванням думки учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні відмовився від допиту свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , оскільки дані покази свідків не є суттєвими для встановлення істини по справі, так як вони не були очевидцями ДТП, а інші учасники процесу не заперечували проти відмови сторони обвинувачення від їх допиту.

Крім, показів допитаного безпосередньо в суді потерпілого та свідків, вина ОСОБА_5 у скоєні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами, зокрема:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.03.2016 року з фото-таблицею та схемою ДТП під час якого оглянуто місце ДТП вул. Електрична, 1-Б, з якого вбачається, що ДТП мало місце в темний час доби на освітленій ділянці, видимість не обмежена, транспортний засіб не переміщався з місця ДТП, зафіксовано пошкодження транспортного засобу «ЗАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також схемою ДТП та фото таблицями до протоколу огляду із загальним виглядом місця ДТП (т.1 а.п.7-12);

- протоколом огляду від 11 березня 2016 року з фото-таблицями за участю інспектора-криміналіста з якого вбачається, що предметом огляду був автомобіль «ЗАЗ 1102» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував на відкритому майданчику (СТО) за адресою: вул. Гаванська, 1-а. Автомобіль мав ушкодження у вигляді розбитої передньої правої фари та розбитого лобового скла, яке відокремлено від автомобіля. Також, відокремлений праве зовнішнє дзеркало заднього огляду. Осип скла у великій кількості яке перебувало у салоні автомобіля (т.1, а.п.35-39);

- з відповіді КП «МіськСвітло» від 16.03.2016 року вбачається, що зовнішнє освітлення по вул. Електричній у м. Дніпро, 02 березня 2016 року було включено о 17:40 год., а 03 березня 2016 року виключено о 03 год., за даний час роботи даних про пошкодження або відмову в роботі зовнішнього освітлення на вказаній ділянці не зареєстровано (т.1, а.п.62);

- висновком експерта № 5/10.4-238 від 12 квітня 2016, згідно якого у разі якщо осип скла та пластмаси розташовані на проїжджій частині, як це зображено на схемі до протоколу огляду місця ДТП від 03.03.2016, а вільному падінню осколків скла та пластмаси в напрямку руху ТЗ не перешкоджали поверхні, від яких міг відбуватись рикошет, то місце наїзду автомобіля «ЗАЗ-1102», д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 на пішохода ОСОБА_8 відбувся на проїжджій частині вул. Електрична м. Дніпропетровська (т.1, а.п.83-84);

- протоколом огляду диску від 23 березня 2016 року, згідно якого слідчий ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_15 в присутності двох понятих, переглядав диск на якому зафільмовано, що в темний час доби, людьми (співробітниками поліції, медичні працівники та ін..), проїжджої частини, декількох транспортних засобів в тому числі автомобіль «Таврія» білого кольору із механічними ушкодженнями (т.1., а.п.92-94);

- висновком судово-медичної експертизи № 1394е від 09 квітня 2016 року, згідно якого у ОСОБА_8 виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла: відкритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 2-го ступеню, субдуральної гематоми малого об`єму в правій лобній області, яка розташована над правою орбітою, перелому кісток основи черепу, пневмоцефалії, синця в параорбітальній області праворуч, садна на верхній повіці правого ока, садна в правій виличній області, забійної рани в тім`яній області практично по центру, синця правої вушної раковини та навколо вушної області, з явищами в посттравматичному періоді гематимпануму праворуч; саден - на правій бічній поверхні черева з частковим переходом на проекцію гребня правої клубової кістки, в надплічній області праворуч, на передній поверхні правого та лівого колінних суглобів з частковим переходом зовнішні поверхні; двох поверхневих забійних ран - у верхній третині лівого колінного суглобу на тлі садна. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до надходження на стаціонарне лікування в ОДКЛ, тобто і в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові. Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, якими були виступаючі частини рухомого транспортного засобу, за умов дорожньо-транспортної пригоди, з наступними фазами травмування: контакт виступаючих частин транспортного засобу з тілом ОСОБА_8 (задня поверхня лівої нижньої кінцівки) та надання тілу прискорення; закидання тіла на капот і ударом головою об лобове скло; відкидання тіла праворуч, з падінням його на дорожнє покриття і ударом правою половиною тіла о дорожнє покриття, що підтверджується характером виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, локальними пошкодженнями па транспортному засобі та даними матеріалів кримінального провадження (відсутність взуття на лівій нижній кінцівці). Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі частини рухомого транспортного засобу, з послідуючим падінням обстеженого на дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної пригоди, тобто і за механізмом вказаним слідчим у постанові. Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, якими були виступаючі частини рухомого транспортного засобу, за умов дорожньо-транспортної пригоди, з наступними фазами травмування: контакт виступаючих частин транспортного засобу з тілом ОСОБА_8 (задня поверхня лівої нижньої кінцівки) та надання тілу прискорення; закидання тіла на капот і ударом головою об лобове скло; відкидання тіла праворуч, з падінням його на дорожнє покриття і ударом правою половиною тіла о дорожнє покриття, що підтверджується характером виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, локальними пошкодженнями на транспортному засобі та даними матеріалів кримінального провадження (відсутність взуття на лівій нижній кінцівці), враховуючи вищевказане в момент наїзду транспортним засобом ОСОБА_8 знаходився у вертикальному або близькому до нього положенні, був звернутий задньою поверхнею тіла до автомобіля та знаходився у кроковому положенні. За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п.2.1.3 «б» „ Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесній ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. № 6. В представленій медичній документації даних за дослідження крові на наявність алкогольного чи наркотичного сп`яніння не виявлено (т.1., а.п.104-107);

- висновком судової авто технічної експертизи № 2163-16 від 04 травня 2016 року вбачається, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля «ЗАЗ 1102» ОСОБА_5 здійснюючи рух в умовах обмеженої видимості (темний час доби), повинен був вибирати швидкісний режим в залежності від видимості в напрямку руху, що регламентовано вимогами п.12.2 Правил дорожнього руху України. З моменту виникнення перешкоди для руху у вигляді пішохода, який рухався по проїжджій частині у попутному напрямку, водій автомобіля «ЗАЗ 1102» ОСОБА_5 повинен був негайно вжити заходів до зниження швидкості аж до зупинки або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, що регламентовано вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці, при наданих вихідних даних, водій автомобіля «ЗАЗ 1102» ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти наїзд на пішохода, який рухався у попутному напрямку, при виконанні вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці, при наданих вихідних даних, дії водія автомобіля «ЗАЗ 1102» ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України та знаходились у причинному зв`язку з настанням ДТП. Вирішення питання щодо відповідності (невідповідності) дій пішохода ОСОБА_8 вимогам Правил дорожнього руху України та причинний зв`язок між його діями та настанням ДТП, не потребує застосування спеціальних знань в галузі судової авто техніки (т.1, а.п.114-117);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15 лютого 2017 року з фото-таблицею та план-схемою до нього, за участю ОСОБА_5 , в ході якого ОСОБА_5 показав та розказав як відбувалося ДТП 02 березня 2016 року (т.1, а.п.217-222);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22 лютого 2017 року з фото-таблицею та план-схемою до нього, за участю потерпілого та його законного представника, в ході якого ОСОБА_8 показав та розказав як відбувалося ДТП 02 березня 2016 року (т.1, а.п.226-229);

- висновком експерта № 63 від 17 березня 2017 року вбачається, що згідно аналізу наданої медичної (медична карта стаціонарного хворого №1711Э, 6 рентгенологічних знімків, CD диск) та судово-медичної («Висновок експерта» №1394е) документації, комісією експертів встановлено у ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеню, субдуральної гематоми малого об`єму в правій лобній області - базально (розташована над правою орбітою), перелому кісток основи черепу, пневмоцефалії, синця в параорбітальній області праворуч, садна на верхній повіці правого ока, садна в правій виличній області, забійної рани в тім`яній області практично по центру, синця правої вушної раковини та навколо вушної області, з явищами гемотимпаніуму праворуч; саден - на правій бічній поверхні черева з частковим переходом на проекцію гребня правої клубової кістки, в надплічній області праворуч, на передній поверхні правого та лівого колінних суглобів з частковим переходом на зовнішні поверхні; двох поверхневих забійних ран - у верхній третині лівого колінного суглобу на тлі садна. Встановлені тілесні ушкодження спричинені від травматичної дії тупих твердих предметів, за умов дорожньо-транспортної пригоди з наступними фазами травмування: 1 фаза - контакт виступаючих частин транспортного засобу з задньою поверхнею лівої нижньої кінцівки; 2 фаза - закидання тіла на капот і удар тім`яно-потиличною частиною голови, правою вушної раковиною, правою наплічною областю об лобове скло; 3 фаза - падіння тіла на дорожнє покриття і удар передньо-правою половиною обличчя, правою половиною передньої черевної стінки, передньою поверхнею обох нижніх кінцівок о тверде дорожнє покриття. Характер, механізм та локалізація встановлених тілесних ушкоджень у неповнолітнього не відповідає місцю первинного контакту, механізму тілесних ушкоджень, які могли виникнути, як було вказано у протоколі слідчого експерименту від 15.02.2017, за участю гр. ОСОБА_5 . Встановлені тілесні ушкодження спричинені від травматичної дії тупих твердих предметів, за умов дорожньо-транспортної пригоди з наступними фазами травмування: 1 фаза - контакт виступаючих частин транспортного засобу з задньою поверхнею лівої нижньої кінцівки; 2 фаза - закидання тіла на капот і удар тім`яно-потиличною частиною голови, правою вушної раковиною, правою наплічною областю об лобове скло; 3 фаза - падіння тіла на дорожнє покриття і удар передньо-правою половиною обличчя, правою половиною передньої черевної стінки, передньою поверхнею обох нижніх кінцівок о тверде дорожнє покриття. Характер, механізм та локалізація встановлених тілесних ушкоджень у неповнолітнього ОСОБА_8 відповідає місцю первинного контакту, механізму тілесних ушкоджень, які могли виникнути, як було вказано у протоколі слідчого експерименту від 22.02.2017, за участю потерпілого ОСОБА_8 (т.1, а.п .243-258);

- згідно комплексного висновку експерта № 70-к від 28 березня 2017 року встановлено, що характер, механізм та локалізація встановлених тілесних ушкоджень у неповнолітнього ОСОБА_8 не відповідає місцю первинного контакту, механізму тілесних ушкоджень, які могли виникнути, як було вказано у протоколі слідчого експерименту від 15.02.2017, за участю гр. ОСОБА_5 . Характер, механізм та локалізація встановлених тілесних ушкоджень у неповнолітнього ОСОБА_8 відповідає місцю первинного контакту, механізму тілесних ушкоджень, які могли виникнути, як було вказано у протоколі слідчого експерименту від 22.02.2017, за участю потерпілого ОСОБА_8 . У даній дорожній обстановці водій автомобіля «ЗАЗ 1102» ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_8 для водія автомобіля «ЗАЗ 1102» ОСОБА_5 при заданому механізмові події, визначалося виконанням ним вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху та для нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому виконати їх. При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «ЗАЗ 1102» ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР України, що з технічної зору перебуває в причинному зв`язку з настанням ДТП (т.1, а.п.260-278);

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів покази допитаних у суді потерпілого та свідків у суду немає.

Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать один одному і узгоджуються між собою.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні вказаного злочину ґрунтуються на доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даного кримінального провадження.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового слідства та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як такі, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_8 тяжке тілесне ушкодження.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не порушував правил безпеки дорожнього руху, в результаті чого потерпілий ОСОБА_4 отримав тяжкі тілесні ушкодження, а в цьому винен сам потерпілий, який вискочив на автомобіль під його керуванням, суд не може прийняти до уваги та відноситься до них критично, оскільки вони суперечать фактичним обставинам справи та надані ним з метою уникнення відповідальності за скоєний злочин.

Крім того, ці доводи обвинуваченого спростовуються послідовними показами потерпілого ОСОБА_8 , які узгоджуються з показами свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які підтвердили, що автомобіль «ЗАЗ 1102» стояв з розбитим лобовим склом, правою фарою та правим колесом на тротуарі за умовно визначеним бордюром, а потерпілий лежав на тротуарі у непритомному стані, що у своїй сукупності, при наявності таких пошкоджень автомобілю та висновків експертів, унеможливлює прийняття версії обвинуваченого про те, що потерпілий сам наскочив на автомобіль, вибігши несподівано за стовпа.

Такі висновки суду також базуються на тому, що згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.03.2016 року, ДТП на вул. Електрична, 1-Б, мало місце на освітленений ділянці, видимість не обмежена, транспортний засіб не переміщався з місця ДТП, отже нічого не заважало обвинуваченому в даній дорожній обстановці діяти відповідно до вимог п. 1.3, 1.5 Правил дорожнього руху, які вказують на те, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Однак невиконання вказаних вимог Правил дорожнього руху і призвело до порушення обвинуваченим ОСОБА_5 п. 12.3 Правил дорожнього руху, а згідно висновків авто технічної експертизи 2163-16 від 04 травня 2016 року та судово авто технічної експертизи № 70-К від 28.03.2017, водій автомобіля «ЗАЗ 1102» ОСОБА_5 повинен був негайно вжити заходів до зниження швидкості аж до зупинки або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та реально мав технічну можливість запобігти наїзд на пішохода, який рухався у попутному напрямку, при виконанні вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці дії водій ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України та знаходились у причинному зв`язку з настанням ДТП.

Не прийнятними суд вважає також доводи обвинуваченого про те, що потерпілий біг по проїжджій частині, оскільки вказані порушення з боку пішохода ОСОБА_8 не знаходяться у прямому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, що спростовується висновком експерта № 63 від 17 березня 2017 року, з якого вбачається, що характер, механізм та локалізація встановлених тілесних ушкоджень у неповнолітнього ОСОБА_8 відповідає місцю первинного контакту, механізму тілесних ушкоджень, які могли виникнути, як було вказано у протоколі слідчого експерименту від 22.02.2017, за участю потерпілого ОСОБА_8 , а версія обвинуваченого тим же висновком експерта спростована.

Окрім цього, твердження обвинуваченого про те, що потерпілий був у стані алкогольного сп`яніння, спростовані висновком судово-медичної експертизи № 1394е від 09 квітня 2016 року, з якого вбачається, що в представленій медичній документації даних при дослідженні крові на наявність алкогольного чи наркотичного сп`яніння - не виявлено.

Доводи захисника про те, що дані у висновку авто технічної експертизи 2163-16 від 04 травня 2016 року та комплексного висновку експерта № 70-к від 28 березня 2017 року різні, суд не приймає до уваги, оскільки в описовій та дослідницькій частині комплексного висновку, комісія експертів зазначила, що дії водія автомобіля «ЗАЗ 1102» ОСОБА_5 не відповідають вимогам п.12.3 ПДР України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП (т.1, а.п.275).

Таким чином, суд вважає, що вище перелічені докази відповідають фактичним обставинам обвинувачення ОСОБА_5 , через свою несуперечність свідчать про неспроможність доводів обвинуваченого про відсутність його вини у вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання по цивільному позову потерпілого ОСОБА_8 , суд приходить до висновку про часткове його задоволення, з огляду на наступне.

Як передбачено ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, котра за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. У ч. 5 зазначеної норми процесуального закону встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовано, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Закон України від 30.06.1993, № 3353-ХІІ «Про дорожний рух», визначає правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища. Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України ( ст. 53 Закону).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Тому позовні вимоги про стягнення майнової шкоди на користь потерпілого ОСОБА_8 підлягають частковому задоволенню і з обвинуваченого на користь потерпілого підлягає стягненню документально підтверджена чеками на придбання медикаментів сума у розмірі 1868,08 гривень, тобто саме тих медикаментів, які були призначені лікарями у виписках з історії хвороби та медичній картці.

Що стосується стягнення витрат потерпілого на виготовлення авто технічної експертизи, то в цій частині слід відмовити, оскільки позивач не надав безперечних доказів саме її оплати і понесення реальних витрат на її виготовлення.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода, виходячи з п. 1 і п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України може проявлятися у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахування інших обставин, які мають істотне значення, також при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Згідно ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Фізична особа, дією або бездіяльністю якої порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов`язана вчинити необхідні дії для його негайного відновлення (ч. 1 ст. 276 ЦК України). Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не учиняються, суд може постановити рішення про відновлення порушеного права, а також про відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням (ч. 2 ст. 276, ст. 280 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її вини.

За таких обставин, враховуючи характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, в результаті отриманих травм, життєвих хвилювань, які переніс потерпілий після ДТП та переносить наразі, враховуючи характер отриманих тілесних ушкоджень, ґрунтуючись на принципах розумності та справедливості, суд вважає суму 50000 гривень заявлену потерпілим явно завищеною, тому в якості компенсації моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_8 підлягає стягненню сума у розмірі 30000 гривень, якої на переконання суду буде достатньо для компенсації перенесених потерпілим страждань.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який скоєно з необережності та який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який вину не визнав, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 2015 року народження.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом також не встановлено.

Призначаючи покарання, суд відповідно вимог ст.65 КК України, враховує вищенаведені обставини, позицію прокурора та потерпілого, позицію обвинуваченого та його захисника, та вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, але визначивши відбуття покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а також з призначенням додаткового покарання, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Призначаючи додатковий вид покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд, виходить з того, що від дій обвинуваченого для потерпілого настали тяжкі наслідки, обвинувачений у свою чергу, добровільно не намагався відшкодувати спричинену шкоду потерпілому ані моральну, ані матеріальну, незважаючи на тривалий час що минув з моменту скоєння ДТП до прийняття рішення судом.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України від 01.01.1996, №392/96-ВР «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Так, відповідно до пункту «в» ст. 1 Закону України за № 1810 від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році», що набрав чинності 07.09.2017, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили - які на день набрання чинності цим Законом не позбавлені батьківських прав та мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами;

З огляду на подану заяву обвинуваченим про застосування до нього амністії, а також враховуючи думку всіх учасників процесу, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», що набрав чинності 07.09.2017, так як обвинувачений на день набрання чинності цим Законом має доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а питання про позбавлення його батьківського піклування у відношенні неї в Самарській районній у місті Дніпрі ради не розглядалось (т.2, а.п.82).

За вимогами ч. 2 ст.124 КПК України, з обвинуваченого належить стягнути на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судових експертизи.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.124, ч.2 ст. 373, ст.ст. 374,376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки та додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки - на підставі пункту «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Стягнути з ОСОБА_16 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи (№ 5/10.4-238 від 12.04.2016, одержувач платежу: УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпро номер рахунку 0004, МФО 805012, , ГУДКСУ у Дніпропетровській області) 1319,40 гривень та витрати, пов`язані із проведенням судової авто технічної експертизи № 2136-16 від 04 травня 2016 року - 1057,20 гривень.

Речовий доказ - автомобіль «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути за належністю володільцю ОСОБА_9 , компакт диск «TDK DVD-R 4.7GB», сірого кольору, який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження, кросівки чорного кольору, з білою підошвою та логотипом «Nike»- повернути власнику ОСОБА_8 .

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1868,08 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди - 30000,00 гривень та судовий збір у розмірі 704,80 гривень, а всього 32572,88 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 судовий збір на користь держави у розмірі 704,80 гривень.

У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Самарський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Головуючий суддя: ОСОБА_1