Справа № 495/7145/17
№ провадження 1-кс/495/2509/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2017 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання старшого слідчого військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України - ОСОБА_6 про відсторонення від посади у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

22.09.2017 року старший слідчий військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В клопотанні слідчим зазначено, що з 14 червня 2017 року на посаді провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області працює ОСОБА_4 , який відповідно до примітки 1 ст. 364 Кримінального кодексу України, ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є службовою особою правоохоронного органу.

Наказом начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області (Одеського рибоохоронного патруля) № 119 від 14.08.2017 року ОСОБА_4 призначено старшим в зоні діяльності Ізмаїльського рибоохоронного поста.
Відповідно до ст. 68 Конституції України ОСОБА_4 зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Органи рибоохорони є правоохоронними органами.
Відповідно до посадової інструкції, затвердженої начальником Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області, провідний державний інспектор відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області, в тому числі: забезпечує організацію та здійснює державний нагляд (контроль) у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у водних об`єктах та їх частинах у зоні діяльності Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області; забезпечує координацію та методичне керівництво на певній ділянці одного з напрямів роботи рибоохоронного патруля; складає протоколи (акти) щодо виявлених порушень у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, розглядає та виносить постанови у справах про адмін правопорушення у межах компетенції, обчислює суми збитків, вживає заходи їх відшкодування; організує громадськість для участі у заходах з охорони і відтворення рибних ресурсів; здійснює контроль за діяльністю громадських інспекторів рибоохорони; забезпечує державний контроль (нагляд) за дотриманням правил та режимів рибогосподарської експлуатації

водних об`єктів; здійснює контроль за дотриманням лімітів і нормативів використання водних

біоресурсів у зоні діяльності Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області; виконує інші повноваження. Визначені законами України та покладені на відділ начальником Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну службу» посада головного державного інспектора Одеського рибоохоронного патруля, віднесена до категорії «В» - інші посади державної служби, не віднесені до категорій "А" і "Б".
При цьому, ОСОБА_4 при виконанні службових завдань за своєю посадою постійно здійснює функції представника влади, у зв`язку з чим є службовою особою.
З огляду на досвід роботи та службове становище, ОСОБА_4 знав і усвідомлював, що в силу вимог, викладених у статтях 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції», йому забороняється використовувати свої службові повноваження та становище для одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.
Відповідно до п. 7.11 «Положення про Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області» Одеський рибоохоронний патруль має право залучати до охорони водних біоресурсів громадських інспекторів рибоохорони.
Згідно посвідчення № 0032 від 06.06.2017 року виданого Управлінням Державного агентства рибного господарства у Одеській області ОСОБА_7 є громадським інспектором рибоохорони Одеського рибоохоронного патруля.
Відповідно до п. 4.1 «Положення про громадських інспекторів рибоохорони» затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 83 від 24 лютого 2012 р. громадські інспектори окрім іншого мають право: спільно з працівниками органів рибоохорони брати участь у проведенні перевірок дотримання вимог законодавства у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів рибодобувними підприємствами, установами та організаціями (незалежно від форм власності), громадянами, які здійснюють вилучення водних біоресурсів.
Достовірно знаючи перелік осіб, які займаються вирощуванням та промисловим ловом риби, в зоні його відповідальності, ОСОБА_8 вирішив схиляти їх шляхом вимагання систематичного надання йому неправомірної вигоди за не створення перешкод в здійсненні ними вказаної діяльності та не притягнення до встановленої законом відповідальності за правопорушення в сфері охорони природи та використання природних ресурсів.
Плануючи злочин, до його підготовки та вчинення ОСОБА_4 залучив ОСОБА_7 , з яким розподілив ролі.
ОСОБА_4 повинен був схиляти до надання йому неправомірної вигоди осіб, які здійснюють вирощуванням та промисловий вилов риби в зоні відповідальності, шляхом висунення їм протиправної вимоги про передачу неправомірної вигоди у визначеному ним розмірі за не створення перешкод у здійсненні вказаної діяльності шляхом використання службового становища, поєднуючи таку вимогу погрозами у разі незгоди передати неправомірну вигоду проведенням перевірочних заходів, притягненням до встановленої законом відповідальності з малозначних або надуманих підстав.
ОСОБА_7 повинен був безпосередньо отримувати неправомірну вигоду від громадян, які погоджувались на незаконну вимогу ОСОБА_4 та в подальшому передавати її останньому.
Діючи на виконання вищезазначеного плану, 22 серпня 2017 року приблизно о 10 год., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 (адмінбудівля Ізмаїльського рибоохоронного посту), ОСОБА_4 висунув незаконну вимогу громадянину ОСОБА_9 , який здійснює вирощування та промисловий лов риби на території озера Катлабух, щодо необхідності щомісячного надання йому неправомірної вигоди в розмірі 9000 грн. за один човен, за не створення перешкод у здійсненні діяльності щодо розведення товарної риби та не притягнення до передбаченої законом відповідальності за порушення в сфері охорони природи та використання природних ресурсів при здійсненні риболовецької діяльності на території озера Катлабух Ізмаїльського району Одеської області.
При цьому ОСОБА_4 вказав, що передачу йому неправомірної вигоди у розмірі 9000 грн. ОСОБА_9 повинен здійснювати через громадського інспектора рибоохорони ОСОБА_7 .
Не маючи іншого вибору, громадянин ОСОБА_9 надав згоду на щомісячне надання неправомірної вигоди на умовах, визначених ОСОБА_8 .
В подальшому, 07 вересня 2017 року приблизно о 11 год. 20 хв., перебуваючи у м. Ізмаїл Одеської області біля автомобіля макри «Opel», державний номер НОМЕР_1 , відповідно до розробленого ОСОБА_4 плану та на виконання вказівок останнього, ОСОБА_7 будучи обізнаним у протиправній діяльності ОСОБА_4 щодо вимагання систематичного
отримання неправомірної вигоди від громадянина ОСОБА_9 за не створення перешкод у здійсненні діяльності щодо розведення товарної риби та не притягнення до передбаченої законом відповідальності за порушення в сфері охорони природи та використання природних ресурсів при здійсненні риболовецької діяльності на території озера Катлабух Ізмаїльського району Одеської області, виконуючи роль пособника злочинних дій ОСОБА_4 , одержав від ОСОБА_9 для подальшої передачі ОСОБА_4 , частину з раніше обумовленої неправомірної вигоди у сумі 4000 грн., за не створення ОСОБА_4 шляхом використання свого службового становища - перешкод в здійсненні ОСОБА_9 діяльності щодо розведення товарної риби та не притягнення до передбаченої законом відповідальності за порушення в сфері охорони природи та використання природних ресурсів при здійсненні риболовецької діяльності на території озера Катлабух Ізмаїльського району Одеської області.
18 вересня 2017 року ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати обумовлений із ОСОБА_4 злочинний план на отримання неправомірної вигоди, виконуючи роль пособника останнього, з метою отримання другої частини неправомірної вигоди у сумі 5000 грн. від ОСОБА_9 , та її подальшої передачі ОСОБА_4 , домовився з ОСОБА_9 про зустріч в районі повороту на с. Богате Ізмаїльського району траси Ізмаїл-Одеса.
Того ж дня, приблизно о 16 годині 40 хвилин ОСОБА_9 прибув на визначене ОСОБА_7 місце в районі повороту на с. Богате траси Ізмаїл-Одеса, для передачі через ОСОБА_7 обумовленої частини неправомірної вигоди ОСОБА_4 у сумі 5000 грн.
Водночас, ОСОБА_7 застосовуючи заходи конспірації, вирішив залучити до передачі неправомірної вигоди ОСОБА_4 від ОСОБА_9 місцевого мешканця - громадянина ОСОБА_10 . З цією метою, ОСОБА_7 не повідомляючи ОСОБА_10 про походження та призначення грошових коштів у сумі 5000 грн., повідомивши про місце зустрічі з ОСОБА_9 вказав останньому забрати кошти у ОСОБА_9 та в подальшому передати їх йому ОСОБА_11 .
Після чого, ОСОБА_7 за телефоном повідомив ОСОБА_9 про необхідність передачі обумовленої раніше суми неправомірної вигоди через громадянина ОСОБА_10 .
Приблизно о 16 годині 50 хвилин громадянин ОСОБА_10 не будучи обізнаним про походження та призначення грошових коштів у сумі 5000 грн. під час зустрічі з ОСОБА_9 на повороті на с. Богате траси Ізмаїл-Одеса, отримав від ОСОБА_9 для передачі ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 5000 грн. частину неправомірної вигоди ОСОБА_4
19 вересня 2017 року приблизно о 13 годині 55 хвилин ОСОБА_7 , будучи пособником злочинної діяльності ОСОБА_4 , з метою отримання від ОСОБА_10 переданої останньому ОСОБА_9 неправомірної вигоди у сумі 5000 грн. для її подальшої передачі ОСОБА_4 прибув на територію домоволодіння ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 .
Перебуваючи за вказаною адресою, під час розмови з ОСОБА_10 , о 14 годині ОСОБА_7 отримав від останнього передані ОСОБА_9 18.09.2017 року кошти у сумі 5000 грн. другу частину неправомірної вигоди для передачі ОСОБА_4
19 вересня 2017 року після одержання неправомірної вигоди для ОСОБА_4 пособника ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
20 вересня 2017 року ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.
Таким чином, ОСОБА_4 перебуваючи на посаді провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області (старшого в зоні діяльності Ізмаїльського рибоохоронного поста), тобто будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення в період серпня вересня 2017 року вимагав, а 7 вересня 2017 року та 18 вересня 2017 року у два етапи одержав, за посередництва громадського інспектора рибоохорони Одеського рибоохоронного патруля Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області ОСОБА_7 неправомірну вигоду у сумі 9 тис. грн. від громадянина ОСОБА_9 за не вчинення дій з використанням наданої йому влади та службового становища, а саме не створення перешкод у здійсненні діяльності щодо розведення товарної риби та не притягнення до передбаченої законом відповідальності за порушення в сфері охорони природи та використання природних ресурсів при здійсненні риболовецької діяльності на території озера Катлабух Ізмаїльського району Одеської області.
Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 368 КК України, тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди, для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
21 вересня 2017 року відносно ОСОБА_4 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Вжитими заходами, проведеними слідчими та іншими процесуальними діями встановити місцезнаходження ОСОБА_4 не надалося можливим.

У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_4 , 21 вересня 2017 року оголошено у розшук.
Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами, а саме: протоколами вручення грошових коштів, протоколом огляду місця події в ході якого було вилучено предмет неправомірної вигоди, протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 під час якого виявлено частину отриманої останнім неправомірної вигоди, протоколами допитів свідків та матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено основне покарання у виді позбавлення волі до десяти років з конфіскацією майна та спеціальною конфіскацією.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

19 вересня 2017 року після затримання ОСОБА_7 та повідомлення ОСОБА_4 його близькими про проведення обшуків останній вимкнув засоби мобільного зв`язку, за місцем мешкання та роботи не з`являється на зв`язок не виходить, про своє місце знаходження нікому не повідомляє. Вжитими заходами, проведеними слідчими та іншими процесуальними діями встановити місцезнаходження ОСОБА_4 не надалося можливим.

У зв`язку із викладеним, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 умисно переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення покарання за вчинення тяжкого корупційного злочину.

Крім того, ОСОБА_4 перебуваючи не в місцях попереднього ув`язнення, використовуючи здобуті за тривалий час обіймання посади знання в області права та тісні зв`язки із представниками правоохоронних органів, може впливати на свідків та спонукати останніх до викривлення відомих їм відомостей за кримінальним провадженням чи ухилення від прибуття до органу досудового розслідування та суду, таким чином перешкоджаючи досудовому розслідуванню.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органу досудового розслідування; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином, чинити тиск на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Відтак у слідства є достатні підстави вважати про об`єктивне існування визначених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків.

Враховуючи зазначене, застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не можливо оскільки, інший більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, наведеним у клопотанні.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд обрати у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Адвокат ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, мотивуючи тим, що на утриманні у підозрюваного знаходиться його мати.
Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного.
Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує; 2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки; 6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.
В судовому засіданні встановлено, 20 вересня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, яка обґрунтована вагомими доказами, зібраними під час досудового розслідування, зокрема протоколами вручення грошових коштів, протоколом огляду місця події, протоколом обшуку, протоколами допиту в якості свідків, матеріалами НСРД, тощо.

Таким чином, обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що підозрюваний ОСОБА_4 не переховувався від органів досудового розслідування, а з 19.09.2017 року був у нього у гостях, вони разом відмічали день народження його доньки. Також ОСОБА_12 зазначив, що 24.09.2017 року ОСОБА_4 подзвонила мати та повідомила, що у їхньому житлі було проведено обшук.

Аналізуючи вищевикладене, а саме особу підозрюваного ОСОБА_4 , його вік, стан здоров`я та те, що він використовуючи здобуті за тривалий час обіймання посади знання в області права та тісні зв`язки із представниками правоохоронних органів, може впливати на свідків та спонукати останніх до викривлення відомих їм відомостей за кримінальним провадженням, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Ізмаїльської установі виконання покарань (№22) УДДУВП в Одеській області.
Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Звертаючись з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий просить визначити заставу підозрюваному ОСОБА_4 в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України - ОСОБА_6 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Ізмаїльської установі виконання покарань (№ 22) УДДУВП в Одеській області строком на 2 (два) місяця, тобто до 19.11.2017 року включно.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , вираховувати з 21.09.2017 року.
Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 30 (тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 26.09.2017 року складає 50520,00 (п`ятдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не відлучатися за межі Ізмаїльського району без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- з`являтися до слідчого військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України - ОСОБА_6 за його викликом;
- заборонити спілкуватися зі свідками у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання слідчому військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України - ОСОБА_6 паспорт громадянина України, закордонний паспорт та інші документи, що дають право на виїзд з України.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя