Справа № 645/5542/17
Провадження № 1-кс/645/942/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Фрунзенського районного суду м. Харкова скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в:
До суду звернулася ОСОБА_4 , яка просе визнати бездіяльність слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей до ЄРДР її заяви про вчинення кримінального правопорушення від 01.12.2017 року; зобов`язати слідчого СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 296 КК України від 01.12.2017 року; зобов`язати ОСОБА_5 внести до тексту фабули інформації, що зареєстрована в ЄРДР за номером кримінального провадження № 0002776 правдиві дані щодо особи потерпілої ОСОБА_6 ..

В судовому засіданні ОСОБА_4 доводи своєї скарги підтримала повністю з підстав, наведених в ній, та просила про її задоволення.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, через її необґрунтованість.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази, надані сторонами кримінального провадження, інших доказів ні скаржник, ні прокурор в судовому засіданні не надали, сторонам було запропоновано надати додаткові докази в обґрунтування своїх позицій, суд приходить до наступного.

При розгляді даної скарги суд виходить з того, що інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування є важливою гарантією захисту прав учасників кримінального процесу, зокрема, відповідно до приписів п. 17 ч. 1 ст. 7 КПК України забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності є однією із загальних засад кримінального провадження.

Пріоритетними завданнями кримінального провадження визначено захист осіб від кримінальних правопорушень (ч. 1 ст. 2 КПК України).

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

В судовому засіданні з матеріалів скарги встановлено, що заявниця 01.12.2017 року звернулася до слідчого СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 із заявою, якою просила внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення.

Між тим, у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Реєстру та розпочати розслідування.

Вказану процесуальні гарантію слід розглядати у єдності з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 303, ч. 1 ст. 304 КПК України, якими передбачена правова можливість заявника, потерпілого, його представника чи законного представника протягом 10-ти днів з моменту бездіяльності оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Отже, слід зазначити, що в даних нормах закону реалізовані концептуальні положення щодо посилення ролі слідчого контролю у формі розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора під час досудового розслідування, підкріпивши тим самим реальність процесуальних гарантій заявника (потерпілого) на отримання від держави захисту проти вчинених кримінальних правопорушень.

Згідно ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

На підставі викладеного, керуючись принципом змагальності кримінального провадження (стаття 22 КПК України) відносно подання до суду доказів своєї правової позиції, прокуратура не надала суду доказів внесення відомостей за заявою до ЄРДР, яка містить дані про вчинення кримінального правопорушення, вважаю, що особа, яка прийняла зазначену вище заяву про кримінальне правопорушення не виконала вимоги частини 1 статті 214 КПК України, тому скарга підлягає задоволенню.

Станом на теперішній час відомості за поданою заявою в супереч вимогам ст. 214 КПК України до ЄРДР не внесені.

На підставі викладеного, скарга щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Що стосується вимог за скаргою про зобов`язання ОСОБА_5 внести до тексту фабули інформації, що зареєстрована в ЄРДР за номером кримінального провадження № 0002776 правдивих даних щодо особи потерпілої ОСОБА_6 , то вони задоволенню не підлягають, оскільки як зазначено у ст. 214 КПК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим або прокурором, крім того дані вимоги за скаргою не узгоджуються із приписами ч. 1 ст. 303 КПК України, у зв`язку з чим у задоволенні цієї вимоги за скаргою необхідно відмовити, на підставі п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України.

Частиною 3 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 214, 303-307 КПК України, суд -

у х в а л и в:
Скаргу задовольнити частково.
Зобов`язати слідчого Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області, визначеного у встановленому законом порядку, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 01 грудня 2017 року.
В решті вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1