Ухвала
27 березня 2018 р.

м. Київ
справа № 396/1645/16

провадження № 51-1301 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 червня 2017 року відносно ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в рівних частинах витрати на правову допомогу на загальну суму 5000 грн, а також кожному по 70 000 грн моральної шкоди.
Крім того, ухвалено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1495 грн 32 коп. витрат на проведення експертиз.
Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 червня 2017 року вирок місцевого суду відносно ОСОБА_5 залишено без зміни.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі ВССУ) від 06 жовтня 2017 року на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вказані судові рішення.
Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2018 року на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ті самі судові рішення повернуто особі, яка її подала, оскільки була подана після закінчення строку касаційного оскарження і захисник не порушував питання про поновлення цього строку.
Ухвалою Верховного Суду від 16 лютого 2018 року на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ті самі судові рішення повернуто особі, яка її подала, оскільки була подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка її подала,не знайшов підстав для його поновлення (зазначивши вимогу про поновлення строку на касаційне оскарження, ОСОБА_4 не навів жодних причин, зокрема, поважних, його пропуску).
08 березня 2018 року, тобто після закінчення трьохмісячного строку на касаційне оскарження цих судових рішень, ОСОБА_4 подав касаційну скаргу із клопотанням про поновлення строку на їх касаційне оскарження.
Своє клопотання обґрунтовує наступним. Після отримання ухвали ВССУ від 06 жовтня 2017 року, відповідно до якої на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 , останній мав намір скористатись правом на звернення про перегляд судових рішень Верховним Судом України. У зв`язку зі змінами у законодавстві та виключенням глави 33 з Кримінального процесуального кодексу України він не встиг цього зробити. За таких обставин вважає за необхідне повторно звернутись до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою.
Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Разом із цим у п. 46 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 рокув справі «Устименко проти України», наголошується, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
Обставини, викладені у клопотанні захисника ОСОБА_4 не можна визнати особливими і непереборними. Крім того, вказані судові рішення вже переглядались судом касаційної інстанції за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 .
Враховуючи викладене, переконливих підстав для відходу від принципу res judicata та задоволення клопотання ОСОБА_4 щодо поновлення строку на касаційне оскарженнявироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2017 року та ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 червня 2017 року відносно ОСОБА_5 колегія суддів не вбачає.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка її подала,не знайшов підстав для його поновлення.
За таких обставин касаційна скарга захисника ОСОБА_4 підлягає поверненню.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити захиснику ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 червня 2017 року відносно ОСОБА_5 .
Повернути ОСОБА_4 його касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3