Справа № 215/7886/13-к
1/215/1/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2018 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу
в складі: головуючого, судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
підсудного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальну справу відносно :
В е л и к о х а т ь к о Павла Миколайовича, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с.Софіївка, Новобугського району Миколаївської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2009 р.н., працюючого помічником тягового агрегата ПрАТ «Північний ГЗК», проживаючогого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ст. 122 ч.1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 25 грудня 2011, приблизно о 20.00 годині, будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на першому поверсі ДКіТ ПАТ «Північний ГЗК» по вул. Маршака, 1в, в Тернівському районі Кривого Рогу, побачив в зазначеному приміщенні раніше знайомого йому ОСОБА_4 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_5 , використовуючи як малозначний привід - з`ясувати відносини між його знайомою ОСОБА_13 і ОСОБА_4 , підійшов до останнього, в результаті чого, між ними зав`язалася розмова, в процесі якої ОСОБА_14 і ОСОБА_4 перемістилися в коридор, розташований на першому поверсі ДКіТ ПАТ «Північний ГЗК» по вул. Маршака, 1в, в Тернівському районі Кривого Рогу, і яка в подальшому переросла в сварку.
У процесі сварки, ОСОБА_5 , діючи цілеспрямовано, з метою умисного заподіяння ОСОБА_4 середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, не маючи наміру на позбавлення його життя, на ґрунті раптово виниклої неприязні до нього, проявляючи агресію, яка посилюється станом алкогольного сп`яніння, приблизно о 20.05 годині, 25 грудня 2011 року перебуваючи біля туалету на першому поверсі ДКіТ ПАТ «Північний ГЗК» по вул. Маршака, 1в у Тернівському районі Кривого Рогу, умисно, зі значною силою завдав йому один удар кулаком правої руки в потиличну область голови, від якого ОСОБА_4 знепритомнів і впав на підлогу.
Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи діяти з метою заподіяння ОСОБА_4 середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, умисно, зі значною силою, завдав не менше трьох ударів правою ногою в область голови та обличчя лежачому на підлозі потерпілому ОСОБА_4 .
Своїми злочинними діями ОСОБА_14 заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді:
-закритий перелом кісток носу;
-закриті переломи передньої та верхньої стінок лівої верхньо-щелепної пазухи із зниженням її повітряності;
-тупа травма лівого ока із параорбітальною гематомою, крововиливом у склеру та зниженням зору до 0,2 із дистрофією сітківки та частково атрофією зорового нерву;
-закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку першого ступеня із цефалічним та помірним лікворно-гіпертензивним синдромами, гематома лобної ділянки голови праворуч;
-множинні садна обличчя та голови. Лінійний рубець у зовнішнього кінця лівої брови довжиною 1,1 см. (наслідок загоєння глибокого садна (рани)).
Прояви зазначених травм з судово-медичної точки зору оцінюються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя, проте викликають тривалий розлад здоров`я та строк понад три тижні.
Підсудний ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину в вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, визнав частково, не визнав заподіяння потерпілому втрати гостроти зору, оскільки ОСОБА_4 до події мав погіршений зір, та показав, що під час конфлікту, який спровокував сам потерпілий, перебуваючи в коридорі будинку культури наніс лише удар кулаком в голову потерпілого, від якого він упав.
Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_5 вини, крім його показань, його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, підтверджується показаннями потерпілого і свідків.
Так, потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав першопочаткове предявлене ОСОБА_5 обвинувачення за ч.1 ст.121 КК України і показав, що перебував в коридорі будинку культури на святкуванні Нового Року, де вживав алкогольні напої. У ході свята прийшов з підсудний до приміщення коридору де ОСОБА_5 наніс йому 1 удар по голові сзаду в ділянку потилиці, від чого він впав спиною на підлогу. Вже лежачи на ній, коли він приходив до свідомості на короткі проміжки часу, ОСОБА_5 наніс ще декілька ударів ногами в область голови і тулуба. Вважає, що такими діями йому було нанесено саме тяжкі тілесні ушкодження, в тому числі у звязку з наявністю перелому лобної кістки.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що він був присутній на святкуванні новорічного корпоративу в будинку культури, де також були підсудний і потерпілий. В середині свята почув про бійку. Коли прийшов до цього місця, то ОСОБА_4 вже лажав на підлозі і йому надавали допогу. Потім викликали медичну швидку допомогу і він поїхав до лікарні разом з потерпілим.
Згідно показань свідка ОСОБА_10 відомо, що під час святкування Нового Року в будинку культури зайшовши до тамбора він побачив лежачого на підлозі на боці потерпілого ОСОБА_4 , поряд від нього стояв ОСОБА_5 . Потім він допоміг ОСОБА_4 піднятись, в цей час бачив у потерпілого гематому на обличчі і кров на губах.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що вона працює черговим в будинку культури. 25.12.2011 побачила бійку між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в приміщенні будинку культури. Вони штовхали один одного. Підійшовши до них наказала їм припинити, але вони не зреагували і вона пішла звати на допомогу. Коли повернулась, то лежачому на підлозі потерпілому вже надавали медичну допомогу.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що під час святкування Нового Року в будинку культури до неї чіплявся і ображав ОСОБА_4 . Про це вона повідомила ОСОБА_5 , на що він сказав їй, що піде поговорить з ОСОБА_4 . Потім коли вона знаходилась в коридорі біла туалета, підійшли ОСОБА_5 і ОСОБА_4 та в ході розмови між ними почався конфлікт, який переріс у бійку. Побачивши це вона побігла звати на допомогу і коли повернулась потерпілий лежав і в нього була кров на обличчі.
Згідно оголошених в судовому засіданні письмових показань свідка ОСОБА_16 відомо, що приблизно о 20.30 перебуваючи в будинку культури проходячи по коридору побачила двох хлопців і дівчину, в одного з хлопців на обличчі була кров і дівчина в цей час кричала : « ОСОБА_17 не трогай». Після чого вона відразу побігла звати на допомогу. Коли повернулась, то побачила, що хлопець в якого була кров, вже лежав на підлозі, а інший у цей час стояв поруч біля нього. Також в лежачого хлопця був набряк на правому чи лівому оці і сильна гематома. Після цього відразу в коридорі зібрались інші відвідувачі і почали піднімати ОСОБА_4 , та було викликано швидку медичну допомогу.
Згідно оголошених в судовому засіданні письмових показань свідка ОСОБА_18 вона була присутня на святі в будинку культури. У ході святкування її хтось позвав і вона зайшла до коридора, з якого побачила ОСОБА_4 в туалеті, який вмивався від крові. Після чого викликали карету швидкої допомоги і ОСОБА_4 було госпіталізовано.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що працює лікарем офтальмологом ТОВ «Медиком». Як видно з медичної картки у 2012 році до неї на прийом звертався ОСОБА_4 зі скаргами на лівий глаз. Було виявлено крововиливи у слизову оболонку ока, встановлено попередній діагноз - макулодистрофію та направлено на додаткові обстеження.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що працює лікарем-нейрохірургом міської лікарні №2. Як видно з медичної картки ним проводилось лікування ОСОБА_4 з приводу струсу головного мозку. Скарг щодо зору при цьому від потерпілого не надходило.
Отже, суд критично відноситься до показань підсудного ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_15 , з якою в підсудного були близькі стосунки на час події, відносно кількості нанесених ударів і їх наслідків, оскільки вони є суперечливими і спростовуються показаннями інших свідків та висновками судово-медичних експертиз, проведених по даній справі.
Крім того, вина ОСОБА_5 підтверджується дослідженими в судовому засідання письмовими доказами, зокрема:
- згідно довідки КЗ «Криворізька міська лікарня №7» і акту медичного освідування, т.1, а.с. 17-18, 27 ОСОБА_4 25.12.2011 р. в 21.00 год. був доставлений у приймальне відділення для надання медичної допомоги;
- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 28.04.2012 року з участю потерпілого ОСОБА_4 і судово-медичного експерта, під час якого ОСОБА_4 показав на місці своє розташування і механізм нанесення йому ударів рукою і ударів ногою після падіння, т.1, а.с. 41-46.
- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 21.05.2012, т.1, а.с.73-74,80, з участю свідка ОСОБА_15 і судово-медичного експерта, під час якого свідок підтвердила, що бачила як ОСОБА_5 наніс ОСОБА_19 один удар в область голови і той упав, т.1 а.с.73-74,80.
- відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» №184/к від 14.08.2017 року (а.с.158-175 т.4) у потерпілого ОСОБА_4 виявлено наступні тілесні ушкодження:
-закритий перелом кісток носу;
-закриті переломи передньої та верхньої стінок лівої верхньо-щелепної пазухи із зниженням її повітряності;
-тупа травма лівого ока із параорбітальною гематомою, крововиливом у склеру та зниженням зору до 0,2 із дистрофією сітківки та частково атрофією зорового нерву;
-закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку першого ступеня із цефалічним та помірним лікворно-гіпертензивним синдромами, гематома лобної ділянки голови праворуч;
-множинні садна обличчя та голови. Лінійний рубець у зовнішнього кінця лівої брови довжиною 1,1 см. (наслідок загоєння глибокого садна (рани)).
За вищенаведених обставин, сукупність зібраних у справі доказів, які досліджені в судовому засіданні, суд визнає належними, допустимими і достатніми для висновку суду поза розумним сумнівом щодо винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину .
Отже, суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_5 за ч.1 ст.122 КК України, тобто за ознаками умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого.
Згідно першопочаткового обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_5 від 28.05.2012 року, він обвинувачувався у тому, що 25 грудня 2011 року приблизно о 20.00 годині, будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на першому поверсі ДКіТ ПАТ «Північний ГЗК» по вул. Маршака, 1в, в Тернівському районі Кривого Рогу, побачив в зазначеному ДКіТ раніше знайомого йому ОСОБА_4 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_5 , використовуючи як малозначний привід - з`ясувати відносини між його знайомою ОСОБА_13 і ОСОБА_4 , підійшов до останнього, в результаті чого, між ними зав`язалася розмова, в процесі якого, ОСОБА_14 і ОСОБА_4 перемістилися в коридор, розташований на першому поверсі ДКіТ ПАТ «Північний ГЗК» по вул. Маршака, 1в, в Тернівському районі Кривого Рогу, де між ними виникла сварка.
В процесі сварки, ОСОБА_5 , діючи цілеспрямовано, з метою умисного заподіяння ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень, не маючи наміру на позбавлення його життя, на ґрунті раптово виниклої неприязні до нього, проявляючи агресію, яка посилюється станом алкогольного сп`яніння, приблизно о 20.05 годині, 25 грудня 2011 року, перебуваючи біля туалету на першому поверсі ДКіТ ПАТ «Північний ГЗК» по вул. Маршака, 1в у Тернівському районі Кривого Рогу, умисно, зі значною силою, завдав йому один удар кулаком правої руки в потиличну область голови, від якого ОСОБА_4 знепритомнів і впав на підлогу на спину.
Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи діяти з метою заподіяння ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень, умисно, зі значною силою, завдав йому не менше дев`яти ударів правою ногою в область голови та обличчя.
Своїми злочинними діями ОСОБА_14 заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, перелом лівої лобної кістки з переходом на основу черепа, забій головного мозку 1 ступеня, перелом кісток носа, перелом верхньої щелепи зліва, синці голови, обличчя; садна голови та особи, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 992 від 24.05.2012 року, за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Вказані дії органом досудового слідства ОСОБА_5 було кваліфіковано за ч.1 ст. 121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Щодо даного обвинувачення в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 визнав себе частково, пояснив, що 25 грудня 2011 р., був присутній разом з потерпілим на святкуванні Нового Року у будинку культури ПАТ «Північний ГЗК» по вул. Маршака в м. Кривому Розі. У цей час вживав алкогольні напої, зокрема горілку. Приблизно в 20.00 - 21.00 год., проходячи по коридору будинку культури зустрів знайому ОСОБА_20 , яка сказала йому, що ОСОБА_19 до неї чіпляється. У подальшому він зустрів ОСОБА_19 , з яким пройшов до коридору, де поблизу жіночого туалету перебувала ОСОБА_21 . Після чого, між ними виник словесний конфлікт і він наніс кулаком правой руки один удар ОСОБА_4 в область голови, від чого він упав на підлогу, вдарившись обличчям об плитку. У подальшому ОСОБА_4 було госпіталізовано до лікарні. Також вказував про наявність в потерпілого середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Потерпілий ОСОБА_19 в судовому засіданні показав, що з ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, в ході якого в коридорі будинку культури підсудним йому було нанесено декілька ударів ногами і один удар рукою в ділянку обличчя, від якого він упав та на деякий час втрачав свідомість, зазначав про наявність перелому лівої лобної кістки, що підтверджується також результатами дослідження СКТ. Пояснив, що проходив лікування та обстеження в ТзОВ «Медиком» , КЗ «Міська клінічна лікарня №2» , КЗ «Криворізька міська лікарня №14» .
Проаналізувавши сукупність зібраних у справі доказів, які всебічно, повно та неупереджено досліджені в судовому засіданні, суд приходить для висновку суду, що обвинувачення ОСОБА_5 за ст.121 ч.1 КК України не знайшло свого підтвердження в ході судового слідства.
Так, згідно висновку судово-медичної експертизи № 992 від 24.05.2012 року, т.1, а.с.90-93, що враховувався органом досудового розслідування під час пред`явлення обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст.121 КК України, ОСОБА_4 завдано тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, перелом лівої лобної кістки з переходом на основу черепа, забій головного мозку 1 ступеня, перелом кісток носа, перелом верхньої щелепи зліва, синці голови, обличчя; садна голови та особи, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Аналізуючи даний висновок експерта суд не може взяти його до уваги, оскільки експертиза була проведена з порушенням п.4.1. наказу Міністерства охорони здоровя України №6 від 17.01.1995 р. «Про затвердження Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», зокрема ОСОБА_4 при проведенні дослідження не оглядався , в розпорядження експерта надавався лише акт освідування ОСОБА_4 бюро СМЕ, в якому вказувались данні СКТ від 30.12.2011 р. щодо перелому лівої лобної кістки з переходом на основу черепа, а також складені слідчим протоколи слідчих дій, що підтверджується дослідницькою частиною експертизи і постановою слідчого від 21.05.2012р., а.с.90-93 т.1. З урахуванням цих недоліків, які були усунуті судом шляхом призначення комплексної експертизи в іншій експертній установі з направленням медичних карток лікарських установ за вказаним в судовому засіданні ОСОБА_4 переліком, самого потерпілого з висновками СКТ, вищевказаний висновок експерта від 24.05.2012 не може бути достатнім і допустимим доказом для обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Водночас, згідно до висновку додаткової комісійної судово-медичної експертизи від 14.08.2017, який судом визнається належним і допустимим доказом по справі, окремо, з точки зору ступеня тяжкості тілесних ушкоджень може бути досліджене наявне у потерпілого зниження гостроти зору на ліве око. Гострота зору на ліве око на момент максимально наближений до травми 03.06.2011р. становило 0,9, на 18.01.2012р. (звернення до окуліста після стаціонарного лікування) та 09.04.12р. гострота зору на ліве око визначена на рівні 0,2; Зберігання зниження зору на ліве око протягом тривалого проміжку часу (понад 90 діб з моменту травми) визначає прояв травми як стійкий. Рівень зниження зору у відсотках стійкої втрати загальної працездатності визначається згідно «Інструкції про порядок організації та проведення лікарсько-страхової експертизи. М:1986 №2». За вказаною інструкцією зниження зору як стійке оцінюється не раніше ніж через 3 місяці після травми, а зниження зору з 0,9 до 0,2 оцінюється на рівні стійкої страти загальної працездатності на 20%. П. 2.2.1. «Правил...» Ознаки ушкодження середньої тяжкості: Г) стійка втрата працездатності менш ніж на третину.П. 2.2.3. «Правил...» Під стійкою втратою працездатності менш як на одну третину належить розуміти втрату загальної працездатності від 10% до 33%.
30.12.2011 року потерпілому було проведене КТ-дослідження головного мозку. Згідно висновку у ОСОБА_4 мав місце помірно виражений дифузний набряк паренхіми головного мозку, перелом лобної кістки ліворуч із переходом на основу черепа, перелом носової частини лобної кістки ліворуч із ушкодженням решітчастого лабіринту ліворуч, перелом кісток носа, перелом верхньої щелепи із переходом на дно орбіти. Наявність перелому кісток склепіння чи (й) основи черепу має значне судово-медичне значення адже впливає на ступінь тяжкості тілесних ушкоджень. В розпорядження експертної комісії були надані для дослідження результати КТ та рентгенівських обстежень потерпілого у динаміці. Вказані об`єкти були направлені для аналізу консультантам КУ «ЗОБСМЕ» ЗОР спеціалістам у галузі променевої діагностики із конкретною вказівкою на характер травми. КТ-знімки та СД-диск переглянуті лікарем рентгенологом спеціалістом по КТ- відмічається перелом передньої стінки лівої верхньо-щелепної пазухи, перелом кісок носа. Достовірних даних за травматичне ушкодження лобної кістки не виявлено. Рентгенограми черепа переглянуті лікарем рентгенологом - перелом кісток носа, перелом нижньої стінки лівої орбіти, знижена повітряність пазухи. Виявлені ушкодження можуть відповідати даті заявленої травми. Відповідно достовірних ознак перелому лобної кістки, які могли б бути інтерпретовані з точки зору механізму виникнення чи ступеня тяжкості у наданих в розпорядження експертної комісії матеріалах не виявлено.
Відтак, вирішуючи питання щодо кваліфікації дій підсудного ОСОБА_5 , суд оцінює критично показання потерпілого ОСОБА_4 щодо наявності в нього саме тяжких тілесних ушкоджень, оскільки вони суперечать матеріалів додаткової судово-медичної експертизи від 14.08.2017, ґрунтуються лише на його поясненнях та результатах дослідження СКТ від 27.12.2011, 14.02.2014, які не є клінічним діагнозом та які були предметом дослідження під час вищезазначеної додаткової комісійної судово-медичної експертизи, в ході якої проводився огляд самого потерпілого ОСОБА_4 (а.с.158-175 т.4).
Показання підсудного ОСОБА_5 щодо неможливості спричинення потерпілому внаслідок удару втрати гостроти зору суд також до уваги не бере, оскільки вони ґрунтуються лише на його показаннях і спростовуються вищевказаним висновком комісійної експертизи від 14.08.2017.
Пpи пpизначеннi покаpання суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.
Суд враховує данні щодо особи ОСОБА_5 , який посередньо характеризується за місцем проживання, працює, має на утриманні малолітню доньку, раніше не судимий.
Обставин , які пом`якшують покаpання, судом не встановлено. Обставиною, яка обтяжує покаpання, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням зазначених обставин, суд дiйшов висновку про необхідність призначення покарання згідно вимог ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших правопорушень в межах санкції ст.122 ч.1 КК України у виді позбавлення волі , та звільнивши підсудного від покарання у зв`язку з закінченням строків давності згідно до положень ст.49, 74 КК України.
Підсудний ОСОБА_5 заявлений позов визнав лише в частині майнової шкоди в сумі 2671,78 грн. за період лікування потерпілого протягом 25.12.2011 по 17.01.2012, та в частині моральної шкоди на суму 5000 грн.
Суд вважає, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню.
Згідно до положень ст.ст.1166, 1167, 1195 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати потерпілого на придбання ліків, втрачений заробіток, додатковий догляд, майнову та моральну шкоду завдану винними, незаконними діями.
Крім того, суд вважає, що стягнення транспортних витрат, витрат на проїзд до експертної установи, в якому експертиза проводилася за медичними документами, витрат на додаткове обстеження, харчування в стаціонарі без призначення посиленого харчування - не передбачено законом, тому як такі не є необхідними витратами потерпілого на лікування. Вартість пошкоджених предметів одягу, годинників і телефону на загальну суму 2 788 грн. не доведена потерпілим відповідними доказами. Тому в цій частині позов ОСОБА_4 до задоволення не підлягає.
Доводи підсудного ОСОБА_5 щодо добровільного відшкодування ОСОБА_4 1000 грн., які потерпілим заперечуються, суд до уваги не бере, оскільки відсутні письмові підтвердження відшкодування підсудним 1000 грн. потерпілому, а показання свідків не можуть бути достатнім і допустимим доказом таких обставин.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 23, 1167 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» також закріплено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації.
При визначені розміру відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_4 судом враховуються і вимоги розумності і справедливості, незаконність дій обвинуваченого по спричиненню шкоди здоровю потерпілому, характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Виходячи з наслідків, що наступили, суд вважає обґрунтованим стягнення на користь потерпілого з ОСОБА_5 50 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України (ред. 1960 р.), суд -
ЗАСУДИВ :
В е л и к о х а т ь к о Павла Миколайовича визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.
На підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України від призначеного покарання ОСОБА_5 звільнити у зв`язку з закінченням строків давності.
Запобіжний захід у виді підписки про невиїзд ОСОБА_5 залишити до вступу вироку в законну силу.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд протягом 15 діб з дня оголошення.

СУДДЯ: