Справа № 314/2799/17
Провадження № 1-в/314/861/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.08.2017 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за поданням начальника державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження: м. Запоріжжя, освіта середньо-спеціальна, до засудження не працював, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; мешкав за адресою: АДРЕСА_2 .

Раніше судимого:

1)18.05.2006 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ст. 69, ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 04.07.2007 року умовно-достроково на невідбутий строк, що складає 1 рік 6 місяців 19 днів.

2)16.09.2008 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 191 КК України до штрафу 1700 грн.

3)16.06.2009 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі.

4)13.07.2009 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений: 10.02.2011 року по відбуттю строку покарання.

5)09.09.2013 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу 850 грн.

6)18.09.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 289,ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 75, ст. 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки.

По даній справі засуджений: 01.10.2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.09.2013 року та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 15.02.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 27.06.2014 року по 03.11.2014 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.

Початок строку: 27.06.2014 року, кінець строку: 21.03.2019 року,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від начальника державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» надійшло подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник адміністрації дане подання підтримав і суду пояснив, що засуджений ОСОБА_3 з 15.11.2014 року відбуває покарання в державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», відбув 2/3 частини призначеного строку покарання, за час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання порушував, за що мав шість стягнень, які погашені у встановленому законом порядку, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має п`ять заохочень.

Засуджений суду пояснив, що у скоєному злочині щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому та просив суд задовольнити подання адміністрації колонії про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.
Прокурор подання підтримав і вважає, що його належить задовольнити, оскільки засуджений довів своє виправлення.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 15.11.2014 року відбуває покарання в державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», відбув 2/3 частини призначеного строку покарання, за час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання порушував, за що мав шість стягнень, які погашені у встановленому законом порядку, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має п`ять заохочень. Працевлаштований старшим днювальним штабу установи. До праці ставиться сумлінно. Згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучався без оплати праці до роботи по благоустрою колонії, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених, до праці ставиться сумлінно, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, ніколи їм не суперечить. Вину у скоєному злочині визнає, щиро розкаюється. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться завжди сумлінно, виконує їх з відповідальністю. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень навичок для самостійного їх виконання. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться сумлінно та ініціативно. Вимог пожежної безпеки і безпеки праці, не порушує. За вироком суду позову не має. Відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура та спорт» з 09.11.2016 року та «Підготовка до звільнення» з 21.02.2017 року. Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов, та отриманням посилок та передач. На профілактичному обліку установи не перебуває.

Таким чином, беручи до уваги наведене, вважаю, подання начальника державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, так як згідно поданих та перевірених в судовому засіданні доказів слідує, що засуджений довів своє виправлення, і заслуговує на звільнення його від відбуття покарання, на строк який залишився, умовно - достроково.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Подання начальника державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про умовно-дострокове звільнення - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2014 року з урахуванням ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 15.02.2016 року, на невідбутий строк, що складає 1 рік 7 місяців 19 днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

02.08.2017