Справа №211/412/18 Провадження № 1-кп/211/325/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000096 від 13.01.2018 року, разом з угодою про визнання винуватості від 31.01.2018 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який не одружений, офіційно не працює, з професійно-технічною освітою, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 04.01.1997 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 140 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 08.07.2002 року з Роменської ВК №56 Сумської області по відбуттю строку покарання; 02.08.2005 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч. 2, 309 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 28.08.2007 року з Синельниківської ВК № 94 Дніпропетровської області умовно-достроково на не відбутий строк покарання 8 місяців 27 днів; 26.08.2008 року Саксаганським районним судом за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 186 ч. 2, 187 ч. 1, 187 ч. 2, 71 КК України на 7 років 8 місяців позбавлення волі. Звільнений 02.06.2015 року з Синельниківської ВК № 94 Дніпропетровської області умовно-достроково на не відбутий строк покарання 8 місяців 7 днів,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:
ОСОБА_3 в період з початку січня 2018 року до 30 січня 2018 року діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою організації незаконного пункту прийому, схову та збуту брухту чорних металів, особисто підготував територію за адресою: АДРЕСА_2 , де створив підпільний приймальний пункт та відповідні умови, необхідні для його нормального функціонування, заготував ваги за допомогою яких зважував металобрухт, та розраховувався грошовими коштами за принесений металобрухт, тобто здійснював незаконні операції з брухтом чорних металів.

Так, ОСОБА_3 , організувавши незаконний пункт прийому, схову та збуту брухту чорних металів, використовуючи підшукані ним напільні механічні ваги, 30.01.2018 в денний час, перебуваючи на території володіння за адресою: АДРЕСА_2 , особисто здійснив прийом металобрухту у ОСОБА_6 , визначивши масу вказаного металобрухту на спеціально заготовлених ручних вагах, за що надав останньому грошові кошти у сумі 48 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 , протягом часу з початку січня 2018 року по 30 січня 2018 року здійснив прийом брухту чорних металів у кількості 170 кг.

30.01.2018 в період часу з 09:52 год. по 10:45 год. на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 23.01.2018 року, співробітниками Криворізького відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого зафіксовано факт незаконного прийому металобрухту, а також виявлено та вилучено: брухт чорних металів 170 кг., напільні механічні ваги 1шт. та грошові кошти у сумі 56 грн.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, а саме: здійснення прийому брухту чорних металів фізичними особами, відомості про яких не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, організація незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту.

По кримінальному провадженню №0000096 від 13.01.2018 року між обвинуваченим ОСОБА_3 його захисником ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_4 31 січня 2018 року була укладена угода про визнання винуватості та скріплена підписами сторін.

Відповідно п.2 угоди обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненому діянні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно п. 3 угоди сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 213 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік та згідно ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладанням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Обвинуваченому, захиснику, прокурору судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди згідно ч. 2 ст. 473 КПК України. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, пояснив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно.

Захисник ОСОБА_5 проти затвердження угоди не заперечував.

Прокурор ОСОБА_4 просив затвердити угоду, укладену між ним та ОСОБА_3 , яку 31.01.2018 року вони підписали добровільно, йому зрозумілі наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

У підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні злочину за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України. Вид та міра покарання, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. ст. 65-67 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 368, 369, 370, 373, 374, 472, 473, ч. 4 ст. 474, 475 КПК України, суд-

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 січня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_3 , захисником ОСОБА_5 та прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000096 від 13.01.2018 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання за ч. 1 ст. 213 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, та покласти обов`язки передбачені п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: грошові кошти в сумі 56грн., які передані на зберігання до депозитного рахунку УФЗБУ ГУНП в Дніпропетровській області; брухт чорних металів загальною вагою 170 кг, переданий на зберігання до ТОВ "ПРАДО"; напільні механічні ваги 1 шт., передані до камери зберігання Криворізького відділу поліції ГУПН в Дніпропетровській області - обернути в дохід держави.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинувачем може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1