У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/591/18 № 1-кс/610/99/2018

м. Балаклія 14.03.2018 року
Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 за кримінальним провадженням № 0000252 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

13.03.2018р. до суду поштою надійшло клопотання про арешт майна від 07.03.2018 року, яке було здано на пошту того ж дня.

Предметом клопотання є майно: 1) брюки джинсові сірого кольору та чоботи чорного кольору, що належать ОСОБА_5 , 2) светр чорного кольору, светр зеленого кольору, светр бежевого кольору, футболка сірого кольору, штани спортивні чорного кольору, гамаші чорного кольору, труси чорного кольору та один правий черевик шкіряний коричневого кольору, що належать ОСОБА_6 .
Клопотання обґрунтовано тим, що в ході проведення досудового розслідування за ч. 1 ст. 121 КК України, при огляді місця події були вилучені вказані речі, які відповідають критеріям п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України підшукані та використані як засіб вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, тому на них доцільно накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів.

Також необхідність арешту вказаного майна зумовлюється тим, що воно буде відігравати доказову роль у кримінальному провадженні, забезпечить призначення та проведення ряду судових експертиз (судово-імунологічної експертизи та судову експертизу волокон та волокнистих виробів).

Незастосування цього заходу буде перешкоджати встановленню істини по справі, внаслідок того, що вилучені вищевказані речі можуть бути спотворені чи взагалі знищені (а.с. 1).

В суді слідчий клопотання підтримала з наведених у ньому підстав.

Власники майна про час та місце судового розгляду повідомлені, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України їх неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.
Як убачається з матеріалів клопотання, Балаклійським ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000252. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення з кваліфікацією за ч. 1 ст. 121 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) було внесені 06.03.2018р.

Частиною 1 ст. 121 КК України передбачено кримінальну відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

З витягу з ЄРДР про внесення 06.03.2018р. відомостей про вчинений злочин за ч. 1 ст. 121 КК України вбачається, що 06.03.2018 року до Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від лікаря КЗОЗ БРР «Балаклійська ЦКРЛ» про те, що 06.03.2018р. останнім був прооперований ОСОБА_6 , 1970р.н., та в нього виявлено розрив селезінки, який був доставлений до вищевказаної лікарні 05.03.2018р. із с. Щурівка Балаклійського району Харківської області (а.с. 2).

Відповідно до картки первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону, 06.03.2018р. о 14.00год., 06.03.2018р. о 14.00год. надійшла заява до РУ про те, що 05.03.2018р. о 22.30год. за адресою: Балаклійський район с. Щурівка, 06.03.2018р. о 13.30год. надійшло повідомлення лікаря Балаклійської ЦКРЛ Будьоного про те, що 06.03.2018р. ним був прооперований гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 (виявлено розрив селезінки), який 05.03.2018р. був доставлений до приймального відділення БЦКРЛ з діагнозом гематома нижньої губи, алкогольне сп`яніння. Зі слів останнього травму отримав 05.03.2018р. в с. Щурівка, впавши з власної необачності (а.с. 3).
06.03.2018р. при огляді місця події за місцем мешкання ОСОБА_5 з його усної та письмової добровільної згоди, в АДРЕСА_2 , було вилучено речі, які належать останньому, та в які він був одягнутий (а.с. 5).
07.03.2018р. при огляді місця події в приміщенні Балаклійського РВ ХОБСМЕ по вул. Партизанській в м. Балаклія Харківської області, було виявлено та вилучено речі, які належать ОСОБА_6 (а.с. 6-7).
З довідки КЗОЗ БРР «Балаклійська ЦКРЛ» вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги 06.03.2018р. з тілесними ушкодженнями, а саме: закрита травма живота, розрив селезінки та бришейки тонкого кишечника, внутрішньобрюшні кровотечі, множинні садна та екхімози верхніх нижніх кінцівок передньої брюшної стінки, рвана рана носу (а.с. 4).

Згідно до ч. 7 ст. 237 КПК України майно вважається тимчасово вилученим.

П. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України регламентує арешт майна як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та на них необхідно накласти арешт з метою їх збереження.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування цим майном є доцільним, оскільки в даному випадку забезпечує запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення збереження зазначених речей, як речових доказів.

Відповідно до п. 11 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. ч. 5 ст. 173 КПК не містить вимоги про те, що в ухвалі про арешт майна має бути зазначено строк дії цієї ухвали, згідно з ч. 1 ст. 170 КПК арешт майна передбачає тимчасове позбавлення можливості відчужувати певне майно до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. З огляду на наведене зазначення в ухвалі про арешт майна строку її дії за аналогією із ухвалою про тимчасовий доступ до речей і документів є необґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України,
п о с т а н о в и в:

1.Клопотання задовольнити повністю.
2.Накласти арешт на майно:
1)штани джинсові сірого кольору;
2)чоботи чорного кольору;

3)светр чорного кольору;
4)светр зеленого кольору;
5)светр бежевого кольору;
6)футболку сірого кольору;
7)штани спортивні чорного кольору;
8)гамаші чорного кольору;
9)труси чорного кольору;
10)один правий черевик шкіряний коричневого кольору,
позбавивши права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.
3.Місцем зберігання арештованого майна визначити Балаклійський ВП ГУНП в Харківській області.

Ухвала виконується неґайно, може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Можливо слідчому судді заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Слідчий суддя ОСОБА_1