Справа № 196/113/18
№ провадження 1-кп/196/31/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2018 року смт.Царичанка Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Царичанка угоду про примирення у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцем, громадянином України, не працюючим, з середньою спеціальною освітою, неодруженим, мешканцем АДРЕСА_1 , раніше не судимим,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

01.02.2018 року від прокурора Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Підготовче судове засідання було призначено на 12.02.2018р. на 16 год.00 хв. В підготовчому судовому засіданні потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 заявлено клопотання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, укладеної 12.02.2018 року.

У відповідності до обвинувального акту встановлено, що 11.01.2018 року близько 13:20 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, таємно викрав велосипед марки "Україна", який стояв у металевому велосипедному утримувачі біля приміщення "ПриватБанку", вартістю 800 грн., чим своїми діями завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вказану суму. У подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

12.02.2018 року була укладена угода про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Зі змісту угоди про примирення вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Крім того, обвинуваченим повністю відшкодована матеріальна шкода потерпілому шляхом повернення викраденого майна. Потерпілий претензій до обвинуваченого матеріального чи морального характеру немає.

Під час укладення угоди про примирення потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 узгодили міру покарання останньому за вчинений ним злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України, у виді 100 годин громадських робіт. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про примирення, вказавши, що він повністю розуміє свої права та зміст обвинувачення за ч.1 ст.185 КК України, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 вказував, що вищезазначена угода про примирення укладена ним з потерпілим добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також обвинувачений ОСОБА_5 цілком зрозумів роз`яснені судом права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду і вказав, що матеріальна шкода повністю відшкодована обвинуваченим, а саме повернуто викрадений велосипед, претензій до нього матеріального чи морального характеру у нього немає. Наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України - йому зрозумілі.

Суд заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди, пояснення потерпілого та обвинуваченого, вважає, що угода підлягає затвердженню, а ОСОБА_5 слід визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання, яке обвинувачений та потерпілий узгодили між собою.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, оскільки він вчинив тамне викрадення чужого майна (крадіжку). Зазначений злочин, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також цілком розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, аніж ті, що передбачені в угоді.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація злочину вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні /ЄРДР №0000022/ і призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 314, 371, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 в кримінальному провадженні /ЄРДР №0000022/ від 12.01.2018 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 100 годин громадських робіт

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: велосипед марки "Україна" чорного кольору, чоловічого типу, який передано на відповідальне зберігання власнику - залишити ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ст.473 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Царичанський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження, які були присутні під час проголошення вироку, мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1