н/п 1-кп/640/300/18
УХВАЛА
про призначення судової експертизи
"19" квітня 2018 р.
Колегія суддів Київського районного суду м. Харкова:
головуючий - суддя ОСОБА_1
судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не судимого, не працюючого, без постійного місця проживання, без зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
20.11.2017 року до Київського районного суду м. Харкова надійшов з Харківської місцевої прокуратури №2 обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні вказаного злочину.
Також у зв`язку з закінченням строку запобіжного заходу заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою, посилаючись на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений буде переховуватися від суду та вчиняти інші злочини, також не допитані свідки, тому обвинувачений може чинити на них незаконний вплив; враховуючи тяжкість покарання за вчинення умисного особливо тяжкого злочину. Обвинувачений неодружений, осіб на утриманні не має, тобто не має стійких соціальних зв`язків.
Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання прокурора про призначення повторної судово-психіатричної експертизи та продовження строку тримання під вартою заперечували, зазначили, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не доведені, а висновок судово-психіатричної експертизи №46 від 15.03.2018 року, яка проводилась стаціонарно, є обґрунтованим.
Потерпіла та її представника підтримали клопотання прокурора.
Суд, заслухавши клопотання, думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 242 КПК України необхідним є звернення до експерта для проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.
До ухвали суду про доручення проведення експертизи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, включаються питання, поставлені перед експертом учасниками судового провадження, судом (ч. 3 ст. 332 КПК України).
В ході судового розгляду справи на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 24.01.2018 року призначено стаціонарну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Відділення №15 судово-психіатричної експертизи Дніпропетровської клінічної психіатричної лікарні «Дніпропетровської обласної ради».
Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №46 від 15.03.2018, проведеної Дніпропетровською клінічною психіатричною лікарнею «Дніпропетровської обласної ради», ОСОБА_6 в період інкримінованого йому діяння страждав та на теперішній час страждає хронічним психічним захворюванням в формі шизофренії параноїчної; вказане хронічне захворювання позбавляло його можливості в період часу, який відносився к інкримінованому йому діянню, усвідомлювати свої дії або керувати ними; на теперішній час він також не може усвідомлювати свої дії або керувати ними; він потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації в психіатричну лікарню з суворим наглядом.
Однак, в ході досудового розгляду ОСОБА_6 призначалась та проводилась КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3» амбулаторно судово-психіатрична експертиза від 18.10.2017 року №733 СПЕ, згідно з яким ОСОБА_6 на теперішній час страждає хронічним психічним захворюванням в формі змішаного розладу особистості; в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, він міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; на теперішній час застосуванню мір медичного характеру не потребує.
Відповідно до ч. 2 ст. 332 КПК України суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності.
Враховуючи вищевказані обставини, що є необхідним для вирішення справи, суд вважає необхідним призначити стаціонарно комісійну судово-психіатричну експертизу в Київському міському центру судово-психіатричної експертизи строком до двох місяців з метою усунення протиріччя між судово-психіатричними експертизами, за відсутності можливості усунути протиріччя між експертними висновками іншим шляхом, у зв`язку з цим клопотання прокурора підлягає задоволенню.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_6 , суд враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від суду та вчиняти інші злочини, по справі не допитані свідки, тому обвинувачений може незаконно здійснювати на них вплив.
Суд також оцінює сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у скоєні вказаного злочину (від 7 до 15 років позбавлення волі); у ОСОБА_6 відсутні постійне офіційне місце роботи та офіційні джерела отримання прибутку, він не одружений, постійного та визначеного місця проживання він не має, що свідчить про відсутність тісних соціальних зв`язків; беручи до уваги, що на теперішній час стаціонарна судово-психіатрична експертиза, яка призначена обвинуваченому та яка здійснюється в м. Дніпро, ще не проведена, тому суд проходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів на теперішній час неможливе, ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшилися, тому для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи суд продовжує строк тримання ОСОБА_6 під вартою на 60 днів, без права внесення суми застави, що відповідає положенням п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного вбивства.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".
При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, та враховуючи суворість передбаченого покарання за інкримінованим обвинуваченим злочином, що є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування від суду.
На підставі викладеного, суд проходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливе, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи суд продовжує строк тримання ОСОБА_6 під вартою на 60 днів.
Керуючись ст.ст. 242, 331, 332 КПК України, суд,-
Клопотання прокурора задовольнити.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківська установа виконання покарань (27)» продовжити на 60 діб - до 17 червня 2018 року включно, без права внесення застави.
На вирішення експертів поставити наступні питання:
1) Чи страждав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час вчинення інкримінованого йому діяння (13.10.2016 року) психічним розладом, внаслідок якого він не міг у вказаний період часу усвідомлювати свої дії або керувати ними? До якої категорії хворобливих станів відноситься даний психічний розлад - хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство або інший хворобливий стан психіки?
2) Чи страждає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в даний час будь-яким психічним захворюванням, або тимчасовим розладом психічної діяльності, яке позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними? Якщо так, то коли почалось вказане психічне захворювання?
3) Чи потребує ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосування до нього примусових заходів медичного характеру? Якщо так, то яких саме?
Термін проведення амбулаторної експертизи встановити 30 діб з моменту отримання всіх відповідних матеріалів. Залежно від ступеня складності експертизи і обсягу її об`єктів, поданих на дослідження, цей термін може бути продовжений за узгодженням з органом, що призначив експертизу.
На час проведення експертизи провадження у справі зупинити.
Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3