Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 1-15-592/2010р.
ВИРОК

Іменем України

19 жовтня 2010 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Чернієнка С.А.

при секретарі Левченко О.О.,

за участю прокурора Стоянова Р.В.,

підсудних,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_1, який народився 18 січня 1966 року в м. Миколаєві, є громадянином України, не працює, має повну загальну середню освіту, є неодруженим, раніше не судимим, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

ОСОБА_2, який народився 21 лютого 1957 року у м. Миколаєві, є громадянином України, має повну загальну середню освіту, не працює, є неодруженим, раніше не судимим, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. З ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Напочатку квітня 2010 року, точної дати встановити не здалося можливим, до обіду, ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою вчинення крадіжки, перелізши через огорожу, проник на територію двору домоволодіння № 19 по пер. Привільному в м. Миколаєві, звідки таємно викрав майно ОСОБА_3 на загальну суму 250 грн., а саме алюмінієву кришку з басейни вартістю 50 грн. та авто-магнітолу вартістю 200 грн., з викраденим з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд.

У період часу з 07 по 08 квітня 2010 року, точної дати встановити не здалося можливим, до обіду, ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою вчинення крадіжки, перелізши через огорожу, проник на територію двору зазначеного вище домоволодіння, звідки таємно викрав майно ОСОБА_3, а саме автомобільний радіатор вартістю 420 грн., з викраденим з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Крім цього, у квітні 2010 року, точної дати встановити не здалося можливим, до обіду, ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, повторно, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою вчинення крадіжки, перелізши через огорожу, знову проник на територію двору цього ж домоволодіння, звідки таємно викрав майно ОСОБА_3 на загальну суму 220 грн., а саме чавунну сковорідку вартістю 120 грн. та чавунний казанок вартістю 100 грн., з викраденим з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Підсудний ОСОБА_1 у судовому засіданні в предявленому йому обвинуваченні, у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України, винним себе визнав повністю та дав показання про те, що дійсно напочатку квітня 2010 року, перебуваючи у стані

алкогольного спяніння, він проник на територію двору, де проживає потерпіла, яка є його знайомою, та викрав звідти авто-магнітолу і кришку від басейни. Кришку він здав до пункту прийому металобрухту, а магнітолу продав, кому саме не памятає. У вчиненому щиро кається.

Підсудний ОСОБА_4 у судовому засіданні в предявленому йому обвинуваченні, у вчиненні злочинів, передбачених ч. З ст. 185 КК України, винним себе визнав повністю та дав показання про те, що дійсно напочатку квітня 2010 року, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, він двічі проникав на територію двору, де проживає потерпіла, яка є його знайомою, та викрав першого разу автомобільний адіатор, а другого - чавунну сковорідку та чавунний казанок. Усе викрадене він здав до пункту прийому металобрухту, до якого саме не памятає. У вчиненому щиро кається.

Крім власних показань ОСОБА_1 та ОСОБА_4 JI.M., вина підсудних в інкримінованих їм злочинах підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_3, яка у судовому засіданні підтвердила, що з території її домоволодіння на початку квітня 2010 року зникли авто-магнітола, радіатор автомобільний, чавунні сковорідка та казанок, а також показаннями свідка ОСОБА_5, який суду повідомив, що на початку квітня 2010 року бачив на території двору потерпілої ОСОБА_2, який перебував у стані спяніння, та пропонував йому взяти сковорідку, яку він брати відмовився, і пішов далі.

Крім цього, потерпіла показала суду, що підсудні їй надіслали поштовими переказами в рахунок відшкодування шкоди, завданої злочинами: ОСОБА_1 - 250 грн.; ОСОБА_2

220 грн., а викрадений автомобільний радіатор їй повернуто працівниками міліції.

Дії підсудних досудовим слідством правильно кваліфіковано за ч. З ст. 185 КК України як крадіжки - таємні викрадення чужого майна - поєднані з проникненням до сховища, а підсудного ОСОБА_2 - ще й вчиненні повторно.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що він вчинив умисний тяжкий злочин, його особу, а саме те, що він є раніше не судимим та вперше притягається до кримінальної відповідальності, не працює, має постійне місце проживання, за яким характеризуються посередньо, як обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину у стані алкогольного спяніння, та як обставини, що його помякшують, - щире каяття підсудного та повне добровільне відшкодування шкоди, завданої злочином.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 за вчинений ним злочин покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. З ст. 185 КК України, яке вважає таким, що відповідає особі цього підсудного та тяжкості вчиненого ним злочину.

Між тим, враховуючи, що ОСОБА_1 вперше вчинив злочини, має певне місця проживання, щиро покаявся у вчиненому злочині, суд вважає можливим виправлення цього підсудного без відбування вказаного покарання, а тому й можливим, на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням строком на один рік, з покладенням обовязків, передбачених п.п.2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що він вчинив умисні тяжкі злочини, його особу, а саме те, що він є раніше не судимим, не працює, є інвалідом 3-ї групи, має постійне місце проживання, за яким характеризуються посередньо, як обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочинів у стані алкогольного спяніння, та як обставини, що його помякшують, - щире каяття підсудного та повне добровільне відшкодування шкоди, завданої злочином.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 за вчинені ним злочини покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. З ст. 185 КК України, яке вважає таким, що відповідає особі цього підсудного та тяжкості вчинених ним злочинів.

Між тим, враховуючи, що ОСОБА_2 є раніше не судимим, має певне місця проживання, щиро покаявся у вчинених злочинах, суд вважає можливим виправлення й цього підсудного без відбування вказаного покарання, а тому й можливим, на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням строком на один рік з покладенням обовязків, передбачених п.п.2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321-324, 330, 332-335, 343 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України, засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом одного року від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обовязки.

На підставі п.п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_1 наступні обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти ці органи про зміну місця проживання;

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. З ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України, засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом одного року від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обовязки.

На підставі п.п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_2 наступні обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти ці органи про зміну місця проживання;

Речовий доказ у справі - автомобільний радіатор, відданий на збереження до рішення суду потерпілій ОСОБА_3 - вважати повернутим за належністю.

Запобіжні заходи у вигляді підписок про невиїзд, обрані щодо засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2, до набрання вироком законної сили - залишити попередніми.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: