Справа № 183/1081/16
№ 1-кп/183/493/18

У Х В А Л А
11 січня 2018 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, на теперішній час не змінились ризики, передбачені пунктом 1,5 частини 1 ст. 177 КПК України, які враховувались судом під час обрання вказаного запобіжного заходу, а саме, ОСОБА_4 неодноразовоо судимий за вчинення корисних злочинів, обвинувачується у вчиненні ряду тяжких злочинів, в звязку з чим, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисник не заперечував проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти продовження йому строку тримання під вартою, погодився з позицією захисника.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, звернувся до сузу з заявою про розгляд кримінального провадження без його участі, заявлений позов підтримує в повному обсязі.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.
Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.
На підставі частин 1, 2 статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобовязаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження обвинувального акта.
Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про продовження раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу суд враховує, що на даний час судовий розгляд кримінального провадження лише розпочато, судом не з`ясовані всі обставини, які мають значення для справи, не досліджені докази, не допитані свідки.
Суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 постійне місце проживання.
В той же час, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні ряду тяжких злочинів, та з огляду на тяжкість обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в інкримінованих йому злочинах, суд приходить до переконання, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Стороною захисту не надані належні та переконливі докази на підтвердження того, що ризики та обставини, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу, на сьогодні змінились.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та (або) продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність застосування до обвинуваченого виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для нейтралізації зазначених вище ризиків, що узгоджується з правовими позиціями ЄСПЛ.
Таким чином, враховуючи вказані вище обставини та особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу на даний час не зможе забезпечити належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в звязку з чим, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду кримінального провадження необхідно продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, обвинуваченому у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 09 лютого 2018 року включно.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1