Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 10 жовтня 2017 року касаційні скарги прокурора та представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на вирок Апеляційного суду Львівської області від 29 листопада 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000574.

Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 вересня 2016 року, засуджено

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;
- за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 до відбуття визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком на 1 рік та покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 703 грн. 68 коп., на користь потерпілого ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та 2000 грн. витрат на правову допомогу.

Вироком Апеляційного суду Львівської області від 29 листопада 2016 року вирок місцевого суду в частині призначення покарання скасовано та призначено ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно ОСОБА_7 до відбування визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 7 місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком на 1 рік та покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В решті вирок залишено без зміни.

Кримінальне провадження розглянуто за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

У касаційній скарзі прокурор,посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вирок апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Крім того зазначає, що вирок апеляційного суду не відповідає вимогам ст.374 та ч. 2 ст. 420 КПК України. Також судом не дотримано ч. 1 ст. 23, ст. 94 КПК України та безпосередньо не досліджено і не надано правової оцінки доказам у кримінальному провадженні.
У касаційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, та невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання тяжкості кримінальних правопорушень та його особі внаслідок м`якості, просить скасувати вирок апеляційного суду. Крім того, просить задовольнити цивільний позов у повному обсязі, оскільки при вчиненні злочину ОСОБА_7 завдав при його затриманні тілесних ушкоджень потерпілому.
У запереченнях на касаційні скарги прокурора та представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 захисник ОСОБА_9 просить залишити їх без задоволення, як безпідставні, а вирок апеляційного суду без змін.

За вироком суду, ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він з травня 2015 року по березень 2016 року з цегляного одноповерхового приміщення столярного цеху ТзОВ ВІСО ЛТД, що по АДРЕСА_2 таємно, повторно викрав майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , в подальшому перевіз майно до місця свого проживання, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 43100 грн.

Крім того, ОСОБА_7 19.03.2016 близько 02:00 повторно мав намір таємно викрасти з цегляного одноповерхового приміщення столярного цеху ТзОВ ВІСО ЛТД електричний двигун 2-3 кВт вартістю 2400 грн., однак безпосередньо в приміщенні даного столярного цеху, ОСОБА_7 було викрито та зупинено керівником даного підприємства ОСОБА_5 та його товаришем ОСОБА_11 , внаслідок чого ОСОБА_7 не довів даний злочин до кінця, з причин які не залежали від його волі, не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав касаційну скаргу прокурора, а касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 підтримав частково, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарг, колегія суддів вважає, що касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а касаційна скарга представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 частковому задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, а також вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими згідно зі ст. 94 цього Кодексу. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави для його ухвалення.

Згідно з ч. 3 ст. 374 КПК України, якою встановлено вимоги до змісту вироку у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині цього рішення зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, а також докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Однак як видно з матеріалів провадження цих вимог закону судом апеляційної інстанції виконано не було.
Доводи прокурора про невідповідність вироку апеляційного суду вимогам ст.ст. 370, 374, 420 КПК України заслуговують на увагу.
При перегляді вироку щодо ОСОБА_7 апеляційний суд не дотримався зазначених вимог, що в силу ст. 412 вказаного Кодексу є істотним порушенням кримінального процесуального закону, яке тягне за собою скасування судового рішення.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, задовольняючи апеляційну скаргу заступника прокурора, суд апеляційної інстанції прийняв рішення про скасування вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання.
При цьому, у вироку апеляційного суду, при формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, вказано про вчинення ОСОБА_7 десяти крадіжок, поєднаних із проникненням у приміщення столярного цеху ТзОВ ВІСО ЛТД, із зазначенням часу їх вчинення та зазначенням способу проникнення у приміщення, але обставини, а також докази на їх підтвердження судом апеляційної інстанції не досліджувались та в ході апеляційного розгляду їх не встановлено.
Незважаючи на це, апеляційний суд , без дослідження фактичних обставин кримінального провадження, дійшов висновку про визнання доведеними зазначені обставини, належним чином не мотивувавши таке рішення, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Крім того, як убачається з матеріалів кримінального проваджаеня, представник потерпілого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в апеляції ставив питання про скасування вироку суду першої інстанції в частині звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.
Як убачається з вироку, апеляційний суд взагалі не проаналізував доводи апеляційної скарги захисника про безпідставне застосування вимог ст. 75 КК до ОСОБА_7 , їх належно не перевірив і відповіді на них не дав.
За таких обставин вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_7 не можна вважати законним, а тому він підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, а кримінальне провадження - направленню на новий апеляційний розгляд, під час якого суд повинен усунути зазначені недоліки, а також дослідити інші доводи, викладені в касаційних скаргах прокурора та представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 433, 434, 436, 438 КПК України, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити, а касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Апеляційного суду Львівської області від 29 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3