Провадження №1-кп/523/292/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2017 року Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , законного представника ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0000116 із звинувачення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, інваліда ІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-21.11.2016 року Біляївським районним судом Одеської області за ч.2 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 263 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, учня Одеського навчально-виховного комплексу №49 «Спеціалізована школа загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Одеської міської ради Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:
31.12.2015 року близько 03:00 годин ОСОБА_7 , 1973 року народження, за попередньою змовою з ОСОБА_12 , 1989 року народження, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження під № 0007842, знаходячись біля бару «Філін», який розташований на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_13 , 1987 року народження, майно якого визнали об`єктом свого злочинного посягання. З метою реалізації свого злочинного наміру спрямованого на таємне викрадення майна, ОСОБА_12 почав спілкуватись з потерпілим, а ОСОБА_7 стояв поруч та спостерігав за оточуючою обстановкою, з тією метою, щоб в випадку виникнення небезпеки попередити ОСОБА_12 .
В цей час ОСОБА_12 , діючи умисно, протиправно, з метою таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_14 , в ході спілкування із останнім, неодноразово обіймав та затискав його плечі, начебто демонструючи прийоми рукопашного бою. При цьому, впевнившись, що потерпілий ОСОБА_15 за його діями не спостерігає, шляхом вільного доступу, із лівої зовнішньої кишені куртки одягненої на потерпілому, таємно викрав мобільний телефон «Леново А-600», чорного кольору, імей: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 ,

вартістю 3600 гривень, укомплектований сім-картками операторів «Київстар» з № НОМЕР_3 та МТС з № НОМЕР_4 , які матеріальної цінності не представляють.
Після чого, ОСОБА_12 , спільно з ОСОБА_7 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_15 не помітив крадіжку свого майна, з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили майнову шкоду потерпілому ОСОБА_16 на загальну суму 3600 гривень.
Крім того, 31.08.2016 року близько 01.00 годин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повторно, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження під № 0007803, знаходячись в приміщенні бару «Восток» розташованого на території гідропарку «Лузанівка» по вул. Миколаївська дорога в м. Одесі, побачили ОСОБА_18 , 1979 року народження, з яким був раніше знайомий ОСОБА_7 , майно якого визнали об`єктом свого злочинного посягання. Не показуючи своїх дійсних намірів, ОСОБА_7 почав спілкуватись з потерпілим ОСОБА_19 , та запропонував піти з ним до магазину «Вікторія», який розташований за адресою АДРЕСА_2 , на що той погодився. Після того як ОСОБА_7 та ОСОБА_18 , направились до вищевказаного магазину до них приєдналися ОСОБА_20 та ОСОБА_17 .
Після того, як ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 та ОСОБА_17 повернулися з магазину до входу в бар «Восток», ОСОБА_7 попрохав потерпілого ОСОБА_18 відійти з ним за кут бару, на що той погодився. Знаходячись з боку бару «Восток» до них підійшли ОСОБА_9 та ОСОБА_17 , після чого, діючи умисно, протиправно, з метою відкритого викрадення майна (грабіж), заздалегідь розподіливши між собою обов`язки, зірвали з шиї потерпілого золотий ланцюжок із хрестиком, вагою близько 20 грамів, загальною вартістю 20 000 гривень.
Після чого, ОСОБА_7 , ОСОБА_17 та ОСОБА_20 , з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили майнову шкоду потерпілому ОСОБА_19 на загальну суму 20 000 гривень.
Крім того, в невстановлений час в невстановленому місці, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виготовив металевий кастет. Після чого у ОСОБА_7 виник злочинний намір на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір спрямований на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_7 носив його при собі.
21.09.2016 року о 19:45 годин в ході затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси в порядку ст. 191 КПК України, було проведено особистий обшук в ході якого було виявлено та вилучено металевий кастет.
30.06.2016 року близько 02.00 годин неповнолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за попередньою змовою з ОСОБА_17 1997 року народження, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження під № 0007803, знаходячись в приміщенні бару «Восток» розташованого на території гідропарку «Лузанівка» по вул. Миколаївська дорога в м. Одесі, побачили малознайомого їм ОСОБА_21 , 1992 року народження, майно якого визнали об`єктом свого злочинного посягання. Не показуючи своїх дійсних намірів, ОСОБА_17 та ОСОБА_9 , стали спілкуватись з потерпілим ОСОБА_21 та запропонували вийти з приміщення, та піти на піщану частину пляжу гідропарку «Лузанівка», на що той погодився. Після цього перебуваючи на піщаній частині пляжу напроти бару «Восток», який розташований на території гідропарку «Лузанівка» по вул. Миколаївська дорога в м. Одесі, ОСОБА_17 та ОСОБА_9 , діючи умисно, протиправно, з метою відкритого викрадення майна (грабіж), застосувавши насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_21 , яке виразилось в тому, що ОСОБА_9 , наніс удар кулаком в обличчя потерпілому, від якого потерпілий втратив рівновагу та впав на землю.

Далі ОСОБА_17 та ОСОБА_9 стали наносити удари ногами та руками в область обличчя та тулуба потерпілого ОСОБА_21 . Після чого ОСОБА_17 та ОСОБА_9 , зняли з потерпілого золотий браслет, вагою 13 грамм, вартістю 16 596 гривень, золотий перстень, вагою 5,7 граммів, вартістю 6 840 гривень, а також шкіряну сумку чорного кольору, вартістю 3000 гривень, в якій знаходились гроші в сумі 1700 гривень, та документи на ім`я ОСОБА_21 .
Після чого, ОСОБА_17 та ОСОБА_9 , з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили майнову шкоду потерпілому ОСОБА_21 на загальну суму 28 136 гривень.
Крім того, 28.07.2016 року близько 02.30 годний неповнолітній ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 за попередньою змовою з ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та двома невстановленими в ході досудового слідства особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження під № 0007803, знаходячись біля бару «Лимон» на території гідропарку «Лузанівка» по вул. Миколаївська дорога в м. Одесі, побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_22 , 1998 року народження, майно якого визнали об`єктом свого злочинного посягання. З метою реалізації свого злочинного наміру спрямованого на таємне викрадення майна ОСОБА_22 , ОСОБА_17 почав спілкуватись з потерпілим, а ОСОБА_9 та невстановлені особи стояли поруч та спостерігали за оточуючою обстановкою, з тією метою щоб в випадку виникнення небезпеки попередити ОСОБА_17 .
В цей час ОСОБА_17 , діючи умисно, протиправно, з метою таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_22 , в ході спілкування із останнім неодноразово обіймав та затискав його плечі, начебто демонструючи прийоми рукопашного бою. При цьому, впевнившись, що потерпілий ОСОБА_22 за його діями не спостерігає, шляхом розстібання замка, таємно викрав золотий ланцюжок, вагою близько 8 грамів, вартістю 7500 гривень, знявши його з шиї останнього.
Після чого, ОСОБА_17 , спільно з ОСОБА_9 та двома невстановленими особами, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_22 не помітив крадіжку його майна, з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили майнову шкоду потерпілому ОСОБА_22 на загальну суму 7500 гривень.
Крім того, 28.07.2016 року близько 04.00 години неповнолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за попередньою змовою з ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та невстановленою в ході досудового слідства особою, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження під № 0007803, знаходячись біля нічного клубу «Лимон», який розташований на території гідропарку Лузанівка» по вул. Миколаївська дорога в м. Одесі, побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_23 , 1998 року народження, майно якого визнали об`єктом свого злочинного посягання. З метою реалізації свого злочинного наміру спрямованого на таємне викрадення майна ОСОБА_23 , ОСОБА_17 почав спілкуватись з потерпілим, а ОСОБА_9 та невстановлена особа, стояли неподалік та спостерігали за оточуючою обстановкою, з тією метою, щоб в випадку виникнення небезпеки попередити ОСОБА_17 .
В цей час ОСОБА_17 , діючи умисно, протиправно, з метою таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_23 , в ході спілкування із останнім, неодноразово обіймав та затискав його плечі, начебто демонструючи прийоми рукопашного бою. При цьому, будучи впевненим, що потерпілий ОСОБА_23 за його діями не спостерігає, шляхом розстібання замка, таємно викрав золотий ланцюжок, вагою близько 30 грамів, вартістю 30000 гривень, знявши його з шиї останнього. Проте, зазначені дії ОСОБА_17 були помічені потерпілим ОСОБА_23 , який став переслідувати ОСОБА_17 та вимагати повернення викраденого майна, на що останній, не бажаючи повергати викрадене майно, зазначені вимоги проігнорував. В цей час до потерпілого ОСОБА_23 підійшли ОСОБА_9 та невстановлена слідством особа, які стали запевняти його в тому що він помиляється, так як ОСОБА_17 не міг скоїти викрадення належного йому майна. Потерпілий ОСОБА_23 , розуміючи, що самотужки не вчинить ніякого супротиву відносно раніше незнайомих йому ОСОБА_17 , ОСОБА_9 та невстановленої слідством особи з метою

повергнення викраденого майна, в зв`язку з чим, останні з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_24 , ОСОБА_9 та невстановленої слідством особи у потерпілого ОСОБА_23 було викрадено золотий ланцюжок вагою біля 20 грам вартістю 30 000 грн.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , вину не визнавали, в подальшому під час судового розгляду після допиту потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , заявили про визнання своєї вини в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив, що дійсно 31.12.2015 року разом з товаришами приїхали до бару « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який розташований на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, де побачили ОСОБА_13 , до якого підійшли та в процесі спілкування він витягнув мобільний телефон з карману потерпілого ОСОБА_13 , який в подальшому продав.

Також підтвердив, що 31.08.2016 року перебував з неповнолітнім ОСОБА_9 та його знайомими на території гідропарку «Лузанівка», де зустрів потерпілого ОСОБА_18 з яким стояв спілкувався. Згодом до них підбіг обвинувачений ОСОБА_9 зірвав з потерпілого ОСОБА_18 золотий ланцюжок, після чого з місця злочину вони разом втекли.

Також, додав, що виготовив металевий кастет для особистого користування, який в подальшому вилучили під час особистого обшуку .
У вчиненому щиро розкаявся. Цивільні позови визнав.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтвердив, що дійсно 30.06.2016 року близько 02.00 годин він разом з ОСОБА_17 перебуваючи на піщаній частині пляжу напроти бару «Восток», який розташований на території гідропарку «Лузанівка, наніс удар кулаком в обличчя потерпілому ОСОБА_21 , від якого останній впав на землю. Далі вони почали наносили удари ногами та руками в область обличчя та тулуба потерпілого ОСОБА_21 , після чого викрали у потерпілого золотий браслет, каблучку, а також сумку, в якій знаходились папери. Потім, з місця скоєння злочину втекли, викрадене він продав та витратив кошти на власні потреби. Додав, що матеріальну шкоду потерпілому відшкодував.
Також підтвердив, що 28.07.2016 року близько 02.30 год. приїхав до клубу «Лимон», де зустрів знайомого ОСОБА_17 . Біля бару «Лимон» на території гідропарку «Лузанівка» побачили ОСОБА_22 , з яким познайомилися? в подальшому під час розмови демонстрував прийоми рукопашного бою, та в цей час зняв з потерпілого ОСОБА_22 золотий ланцюжок, який в подальшому продав, а кошти витратив на власні потреби.
Того ж вечора, аналогічним способом викрав у потерпілого ОСОБА_23 золотий ланцюжок, який в подальшому продав, а кошти витратив на власні потреби.
Також підтвердив, що 31.08.2016 року перебував з обвинуваченим ОСОБА_7 на території гідропарку «Лузанівка», де побачив у потерпілого ОСОБА_18 золотий ланцюжок, скориставшись тим, що останній розмовляє з обвинуваченим ОСОБА_7 , підбіг до них та зірвав з потерпілого ОСОБА_18 золотий ланцюжок, після чого з місця злочину вони разом втекли.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 263 КК України, обвинуваченим ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, їх винуватість підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

-показаннями потерпілого ОСОБА_13 , який у судовому засіданні пояснив, що 31.12.2015 року біля 03:00 год. перебував у стані сп`яніння у барі «Філін», де чекав на товариша. До бару зайшли три чоловіка серед, яких був і обвинувачений ОСОБА_7 . Один з чоловіків підійшов до нього та розпочав розмову, при цьому обіймав та розщібав куртку, обвинувачений ОСОБА_7 в цей час був поруч на відстані витягнутої руки , то

позаду нього та збоку. Третій із чоловіків одразу вийшов на вулицю. Згодом обвинувачений ОСОБА_7 та один з чоловіків нічого не пояснюючи вийшли на вулицю. Після чого він помітив зникнення мобільного телефону марки «Леново». Стверджував, що обвинувачений ОСОБА_7 та невідомі чоловіки діяли узгоджено. Претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 немає .

-показаннями потерпілого ОСОБА_23 , який у судовому засіданні пояснив, що вкінці липня 2016 року перебував з товаришем біля нічному клубу «Лимон», де до них підійшли чотири невідомих чоловіки та познайомилися. В цей час до них підійшов ще один товариш потерпілий ОСОБА_22 , якого згодом один з чоловіків відкликав в сторону та показував йому спортивні прийоми. Потім він пішов до клубу «Восток», звідки повернувся до клубу «Лимон» з трьома чоловіками, з якими познайомився раніше. Один з чоловіків почав показувати спортивні прийоми , а обвинувачений ОСОБА_7 в цей час розповідав про відкриття нового бійцівського клубу. Після цього він помітив зникнення золотого ланцюжка та почав вимагати повернення. Однак вони заперечували свою причетність, один з чоловіків взагалі намагався втекти. Стверджував, що обвинувачений ОСОБА_7 та невідомі чоловіки діяли узгоджено, при цьому обвинувачений ОСОБА_7 та один з чоловіків відволікали його, а той що показував спортивні прийоми в цей час зняв ланцюжок.

-показаннями потерпілого ОСОБА_22 , який у судовому засіданні пояснив, що вкінці липня 2016 року перебував з товаришами в нічному клубі «Лимон». На певний час відлучився з нічного клубу. Коли повернувся побачив біля клубу свого товариша потерпілого ОСОБА_23 та чотирьох невідомих чоловіків. Підійшовши до них почув як чоловіки розповідали про відкриття нового бійцівського клубу. Потім один з чоловіків відвід його в сторону на 4-5 метрів від решти та почав на ньому показувати спортивні прийоми. Потім вони розійшлися. Через 10 хвилин помітив зникнення золотого ланцюжка.

-показаннями потерпілого ОСОБА_21 , який в судовому засіданні пояснив, що влітку 2016 року біля бару «Восток» до нього підійшли обвинувачений ОСОБА_25 та ОСОБА_17 , привіталися та запропонували відійти на метрів 20 від бару, через гучну музику. Йдучи обвинувачений ОСОБА_9 попрощався і пішов в іншу сторону. Потім він відчув удар ззаду, від якого впав на землю, після чого двоє чоловіків наносили йому удари приблизно 2-3 хв. Потім викрали перстень, браслет та барсетку.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, та в подальшому за згодою сторони захисту, суд дослідження інших доказів в повному обсязі, не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинувачених, потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , відповідають фактичним обставинам скоєних кримінальних правопорушень в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться в матеріалах досудового розслідування, в подальшому ніким із учасників процесу не оспорювалися.

Вчиненні обвинуваченим ОСОБА_7 дії суд кваліфікує:
- за епізодом викрадення майна у потерпілого ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

- за епізодом викрадення майна 31.08.2016 року у потерпілого ОСОБА_19 за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насиллям, що не є небезпечним для життя та здоров`я, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

- за фактом носіння металевого кастету за ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння, виготовлення кастету без передбаченого законом дозволу.

Вчиненні обвинуваченим ОСОБА_9 дії суд кваліфікує:
-за епізодом викрадення майна 31.08.2016 року у потерпілого ОСОБА_18 за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насиллям, що не є небезпечним для життя та здоров`я, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

-за епізодом викрадення майна 30.06.2016 року у потерпілого ОСОБА_21 за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насиллям, що не є небезпечним для житія та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб,

-за епізодом викрадення майна 28.07.2016 року у потерпілого ОСОБА_22 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

-за епізодом викрадення майна 28.07.2016 року у потерпілого ОСОБА_23 за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насиллям, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, осіб обвинувачених, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає вчинення злочину неповнолітнім, його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , передбачені ст. 67 КК України, відсутні.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 судом приймається до уваги дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, а також те, що обвинувачений ОСОБА_9 на час вчинення злочину був неповнолітнім, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, навчання в Одеському навчально-виховному комплексі №49 «Спеціалізована школа загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Одеської міської ради Одеської області та Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи №8, виховувався у сім`ї з двома батьками, також судом враховується, те що він має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

З урахуванням вищевикладеного та позиції потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , які вважали за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_9 покарання не повязане з позбавленням волі, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_9 без відбуття покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до нього слід застосувати положення ст.ст.75,76,104 КК України.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , передбаченою ст. 67 КК України, суд визнає повторність вчинення злочину.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом приймається до уваги дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, а також те, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має хронічне захворювання- вірусний гепатит С, є інвалідом ІІ групи безстроково, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину та батька ОСОБА_26 , який є особою пенсійного віку, також судом враховується, те що він має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно не працевлаштований, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 вироком Біляївського районного суду Одеської області від 21.11.2016 року засуджений за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробуванням, строком на 2 роки .

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

Оскільки ОСОБА_7 вчинив дані кримінальні правопорушення до ухвалення 21.11.2016 року Біляївським районним судом Одеської області вироку, суд вважає за необхідне призначити йому покарання із застосуванням ч.4 ст.70 КК України.

З урахуванням вищевикладеного та позиції потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , які вважали за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 покарання не повязане з позбавленням волі, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_7 без відбуття покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до нього слід застосувати положення ст.ст.75,76 КК України.
Крім того, на підставі ст.72 ч.5 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування основного покарання час його попереднього ув`язнення та перебування під вартою в період з 21.09.2016 року по 24.05.2017 року з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.
В рамках кримінального провадження потерпілим ОСОБА_23 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_9 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 30 000 грн.

Потерпілим ОСОБА_18 завлено цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 17 000 грн.

Потерпілим ОСОБА_22 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_9 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 7 500 грн.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. У відповідності з ч.1 ст.1166 та ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана потерпілому від злочину, відшкодовується в повному обсязі особою, яка вчинила злочин та завдала цю шкоду.
Виходячи із положень ст.128 КПК України особа, якій злочином завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. У відповідності з ч.1 ст.1166 та ч.1 ст.1177 ЦК України, майнова шкода, завдана потерпілому від злочину, відшкодовується в повному обсязі особою, яка вчинила злочин та завдала цю шкоду.

Відповідно до ч.1 ст.1180 ЦК України шкода, завдана неповнолітньою особою після набуття нею повної цивільної дієздатності, відшкодовується цією особою самостійно на загальних засадах.

За такого, цивільні позови ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , підлягають задоволенню в повному обсязі.
Заявлені органом досудового слідства до відшкодування з обвинуваченого ОСОБА_7 судові витрати на суму 703 грн. 68 коп., пов`язані з проведенням у справі трасологічної експертизи, підлягають задоволенню в повному обсязі.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 263 КК України, призначивши покарання:

-за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі;

-за ч.2 ст. 186 КК Україну у вигляді 4 років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 263 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_7

остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотирьох) років.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань за цим та попереднім вироком Біляївського районного суду Одеської області від 21.11.2016 року, визначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років .
На підставі ст.72 ч.5 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування основного покарання час його попереднього ув`язнення та перебування під вартою в період з 21.09.2016 року по 24.05.2017 року з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.

Відповідно до ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_7 не обиралась.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України, призначивши покарання:
-за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
-за ч.2 ст. 186 КК України у виглядіпозбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки .
На підставі ст. ст. 75,104 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_9 не обиралась.
Цивільні позови потерпілих задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_18 17 000 грн. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_23 30 000 грн. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_22 7 500 грн. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави по 703 грн. 68 коп. витрат на залучення експерта для проведення трасологічної експертизи за спеціальністю «Дослідження холодної зброї».

Речові докази, а саме :
-ключі від автомобіля марки «ВАЗ 2108», технічний паспорт на автомобіль марки «ВАЗ 083» НОМЕР_5 № НОМЕР_6 передані під зберігальну розписку ОСОБА_11 ,- вважати повернутими за належністю;
-Мобільний телефон марки «Nokia 8800» ); ІМЕІ НОМЕР_7 ; мобільний телефон марки «Samsung») ІМЕІ НОМЕР_8 , чек з магазину ООО «Ствол» на пістолет сигнальний «Walter MOD PPK PTB 502»-які зберігаються згідно квитанції № 000112 в камері схову Суворовського ВП повернути за належністю;
-Паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_9 виданий Суворовським РВ 11.07.1997 року- долучений до особової справи ОСОБА_7 повернути за належністю;
-Кастет знищити.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.
Головуючий суддя: