ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3831/17
провадження № 1-кп/753/557/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" серпня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0013629 від 02.12.2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Дарницьким районним судом м. Києва проводиться судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України.
Головуючим у судовому засіданні поставлено на обговорення питання щодо запобіжного заходу, оскільки строк його дії у вигляді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого, закінчується 12.08.2017 р.
Прокурор, думку якого підтримала потерпіла, вважає необхідним продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки на даний час не перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували раніше.
Захисник, думку якого підтримав обвинувачений, просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за адресою його реєстрації в м. Києві, вказуючи на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.
Розглядаючи тривалість періоду затримання не абстрактно, а оцінюючи в даному конкретному випадку відповідно до особливостей такого затримання (справи W проти Швейцарії, Штегмюллер проти Австрії, Вемгофф проти Німеччини, Панченко проти Росії, Бекчиєв проти Молдови), суд вважає, що в даному випадку є обов`язкова умова - condition sine qua non правомірності затримання, а саме обґрунтована підозра, що обвинувачений вчинив злочин. При цьому суд враховує практику Європейського суду з захисту прав людини, а саме те, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку і тому оцінка такого ризику проводиться з посиланням на ряд інших факторів (справи Панченко проти Росії, Бекчиєв проти Молдови).

Відповідно до ухвали слідчого судді від 02.12.2016 року відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід - тримання під вартою, який неодноразово продовжувався відповідно до ухвал Дарницького районного суду м. Києва в ході судового розгляду, останній раз до 12.08.2017 року.
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні, зокрема, умисного тяжкого злочину, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі, в тому числі, до 15 років.
Разом з тим, враховуючи те що сплинув значний проміжок часу, суд, проявляючи особливу ретельність у ході судової процедури, встановив наявність інших підстав для позбавлення волі, вважаючи їх релевантними (відповідними) та достатніми.

Так, згідно характеризуючих матеріалів ОСОБА_8 не працював та не навчався, джерела його доходів невстановлені, будучи неодноразово судимим за вчинення корисливих та насильницьких злочинів знову обвинувачується у вчиненні корисливих злочинів, пов`язаних із застосуванням насильства до потерпілих, достатні стримуючи фактори, які би свідчили про відсутність ризику переховування - відсутні.

На даний час судове провадження триває, всі свідки не допитані, і суд вважає, що можливість незаконного впливу з боку обвинуваченого як на потерпілих так і на свідків продовжує існувати, що свідчить про можливість перешкодити виконанню завдань кримінального провадження.

Крім того, будь-яких гарантій явки до суду з боку обвинуваченого - немає.

При цьому дані, що підтверджують наявність соціальних зв`язків в обвинуваченого - постійного місця проживання в м. Києві, наявність дружини та дитини 2017 року народження за уваги на сукупність встановлених судом даних та підтверджених ризиків, не є підставою для застосування інших, більш м`яких, запобіжних заходів, як таких що не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.
Відомості, які би свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, зокрема за станом здоров`я, в матеріалах провадження відсутні.
Також суд вважає, що вказане продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ризики справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
З огляду на викладене, а також враховуючи те, що злочини, у яких обвинувачується ОСОБА_8 , вчинені з застосуванням насильства, суд вважає неможливим застосувати інші, більш м`які, запобіжні заходи, як такі, що не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків та не визначає розмір застави.
Враховуючи наведене, керуючись ст. 331 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 09 жовтня 2017 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.
Головуючий суддя:
Судді: