Справа № 438/53/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/646/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2017 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 квітня 2017 року відносно ОСОБА_7

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.04.2017 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та призначено їй покарання у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Вирішено питання про судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні.
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 02.10.2014 року близько 16:30 год. за попередньою змовою групою із невстановленою досудовим розслідуванням особою проникли через вхідні двері у приміщення будинку АДРЕСА_1 , де нанесли неодноразові удари по тілу потерпілої ОСОБА_10 та скоїли напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, внаслідок чого спричинили їй тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеня, забійної рани лобно-тім`яної ділянки голови, саден на обличчі, різаних ран на передній поверхні правої гомілки, синців на правому та лівому оці, лівому лікті, зовнішній поверхні правого передпліччя. Закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку легкого ступеня згідно висновку судово-медичного експерта № 638 від 07 листопада 2014 року за категорією тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров`я, а синці та садна - до категорії легких тілесних ушкоджень. Після чого відкрито заволоділи майном потерпілої ОСОБА_10 , а саме грошовими коштами у сумі 60 гривень, чим спричинили потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.
На даний вирок суду в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу захисник ОСОБА_6 , у якій просить вирок суду першої інстанції змінити та визнати ОСОБА_7 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Захисник ОСОБА_6 на підтримання своїх апеляційних вимог покликається на те, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України не доведена, оскільки обвинувачена не мала умислу на вчинення нападу з метою заволодіння майном потерпілої. Крім цього, потерпіла в суді першої інстанції не допитувалась, оскільки вона померла, та судом не обґрунтовано взято до уваги покази потерпілої дані нею під час досудового розслідування, також суд не взяв до уваги вік, стан здоров`я потерпілої на час вчинення кримінального правопорушення, і до того часу на неї було скоєно декілька нападів, а тому могла сплутати обставини подій 02.10.2014 року з попередніми нападами.

Крім цього, захисник зазначає, що покази потерпілої суперечать показам свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та висновку судово-медичної експертизи №638 від 03.10.2014 року. Ні судом першої інстанції, ні органом досудового розслідування, не перевірено покази ОСОБА_7 про те, що коли вона прийшла до потерпілої в її будинку перебували двоє чоловіків, і їй невідомо з якою метою вони там перебували та до якого часу.

Таким чином, захисник вважає, що дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України, оскільки жодним майном потерпілої не заволоділа. При обранні міри покарання слід врахувати те, що ОСОБА_7 є інвалідом третьої групи, має на вихованні неповнолітнього сина, визнала свою вину у скоєному, і думку потерпілої, яка в судовому засіданні не бажала позбавляти волі обвинувачену, оскільки вона їй все дарує.

Водночас, перед початком апеляційного розгляду 17.10.2017 року захисник ОСОБА_6 подала письмові зміни і доповнення до апеляційної скарги, в яких суттєво змінила апеляційні вимоги, а саме просить вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, при цьому покликається на те, що докази у кримінальному провадженні здобуті з порушенням вимог КПК України, та просить надати їм нову оцінку судом апеляційної інстанції.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник та обвинувачена підтримали подану апеляційну скаргу зі змінами і доповненнями з мотивів, що наведені у змінах і доповненнях до апеляційної скарги.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги захисника, вважає вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим та вказав, що у апеляційній скарзі не зазначено жодних підстав для призначення нового розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора, пояснення обвинуваченої та її захисника, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд судом першої інстанції проводився відносно обвинуваченої ОСОБА_7 в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив вірний висновок про те, що усі докази у даному кримінальному провадженні отримані у передбаченому КПК України порядку і оцінивши їх в сукупності, зробив правильний висновок про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який вона засуджена.
Так, вина ОСОБА_7 повністю та об`єктивно стверджується зібраними під час досудового розслідування та перевіреними в ході судового розгляду доказами, зокрема показами потерпілої ОСОБА_10 , яка була допитана під час досудового розслідування слідчим суддею в порядку ст.232 КПК України, при цьому апеляційний суд не вбачає жодного процесуального порушення у тому, що ці покази потерпілої ОСОБА_10 , яка на момент розгляду справи у суді першої інстанції через свій похилий вік вже померла, були досліджені (прослухані) судом під час судового розгляду. У цих показах потерпіла ОСОБА_10 чітко вказує на впізнану нею обвинувачену ОСОБА_13 як на особу, яка вчинила щодо неї розбійний напад, а саме яка у час, зазначений у вироку, у її житлі у групі із іншої невідомою особою жіночої статі із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я, вимагала гроші та заволоділа її коштами у сумі 60 грн..
Вказані покази потерпілої ОСОБА_10 повністю узгоджуються із іншими доказом щодо локалізації та наявності у потерпілої тілесних ушкоджень - висновком судово-медичного експерта № 638 від 07 листопада 2014 року, а також іншими доказами, які суд першої інстанції належним чином дослідив та у вироку дав цим доказам належну оцінку.
Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Захисник в апеляційній скарзі зі змінами ставить вимогу про призначення у кримінальному провадженні нового судового розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо: 1) встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; 3) судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо: судове рішення ухвалено незаконним складом суду; судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою; судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою; судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання; порушено правила підсудності; у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
Водночас у апеляційній скарзі зі змінами захисником не зазначено жодного з вище перелічених порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали можливість скасувати вирок суду першої інстанції з призначенням нового судового розгляду у кримінальному провадженні.
Також при перевірці судом апеляційної інстанції вироку суду першої інстанції не було виявлено жодного з вище перелічених порушень вимог кримінального процесуального закону.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про те, що апеляційна скарга сторони захисту є необґрунтованою та не може бути задоволена, а вирок суду першої інстанції слід залишити в силі, оскільки він є законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування чи зміну вироку, судом апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 412, 415, 419, 426 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 квітня 2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути безпосередньо оскаржена до суду касаційної інстанції шляхом подання касаційної скарги на протязі трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий:
Судді: