Провадження № 1-кп/520/1070/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.12.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003586 від 27.08.2017 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горлівка, Донецької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 345 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 скоїв злочин проти авторитету органів державної влади з наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 27.08.2017 року приблизно о 03 годині 30 хвилин, знаходячись на проїжджій частині неподалік будинку за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса,28, в ході проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому Законом порядку, за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», діючи умисно, з мотивів неповаги до авторитету органів державної влади та правоохоронної діяльності в цілому, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, з метою припинення виконання ним своїх службових обов`язків, з ціллю уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, наніс удар головою в область обличчя поліцейському 1 роти 2 батальйону УПП у м. Одесі ДПП НПУ капралу поліції ОСОБА_7 , котрий виконував свої службові обов`язки, чим наніс останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді: закритого перелому кісток носу, струсу головного мозку та синця обличчя, що викликали розлад здоров`я тривалістю понад шести днів але не більше чим три тижні (21 днів).

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у інкримінованого йому злочину за ч.2 ст. 345 КК України, підтвердив обставини скоєного злочину, та показав, що дійсно при обставинах викладених у вироку, він наніс удар головою в область обличчя поліцейському, який виконував свої службові обов`язки. У скоєному щире кається, просить його строго не карати та застосувати до нього дію закону України «Про амністію у 2016 році», бо у нього на утриманні знаходиться неповнолітня донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_5 , його вина в скоєні вказаного кримінального правопорушення підтверджується дослідженими судом письмовими доказами:

- витягом з ЕРДР № 0003586 від 27.08.2017 року;
- витягом з журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення Київського ВП в м. Одесі ГУНП В Одеській області від 27.08.2017 року, з якого вбачається, що гр. ОСОБА_5 завдав тілесні ушкодження співробітнику поліції 1 роти 2 батальйону сержанту поліції ОСОБА_7 під час виконання ним службових обов`язків;

- висновком експерта №2184 від 12.09.2017 року, з якого вбачається, що у потерпілого ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: закритий перелом кісток носу, струс головного мозку, синець обличчя. Вказані ушкодження утворилися від ударної дії тупого твердого предмета, індивідуальні особливості якого у властивостях ушкоджень не відобразилися. Таким тупим предметом могла бути голова. Дані ушкодження мають бистроковий розлад здоров`я строком не більш 6 ті днів та відноситься до категорії ушкоджень легкого ступеню тяжкості;

- витягом з наказу начальника Національної поліції України №116 о/с від 07.11.2015 року про призначення ОСОБА_7 поліцейським роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Одесі, присвоївши йому спеціальне звання капрал поліції;

- постановою про визнання речовим доказом від 21.09.2017 року, з якої вбачається, що оглянутий оптичний носій - DVD-R диск, який було отримано з Управління патрульної поліції у м. Одесі ДПП НП України від 28.08.2017 року, визнані речовим доказом у кримінальному проваджені №000 3586 та зберігаються у матеріалах кримінального провадження;

- заявою від потерпілого ОСОБА_7 про відсутність матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 , та про слухання справи без його участі;

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, оцінюючі всі зібрані у судовому засіданні по справі докази в умовах повної змагальності в їх сукупності, суд, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.2 ст. 345 КК України за кваліфікуючими ознаками умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Проте, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини та щире каяття у скоєному.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом визнає: вчинення злочину у зв`язку з виконанням потерпілим службового обов`язку;

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який позитивно характеризується, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутність матеріальних вимог у потерпілого до нього, приймає до уваги висновок органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_5 без позбавлення його волі, враховуючи вищезазначені обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи ОСОБА_5 , суд вважає доцільним і можливим застосувати до нього дію ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням, так як вважає це покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.
В той же час суд зазначає, що 07.09.2017 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VІІІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно ( ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році».
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 року», звільнивши його від відбування покарання, оскільки він має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, повністю визнає свою вину, з наслідками застосування Закону України « Про амністію у 2016 році » його ознайомлено.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Статтею 3 ЗУ «Про застосування амністії в України» встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п."в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році », який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
З матеріалів кримінального провадження: вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 на момент вчинення злочину мав і має на утриманні одну неповнолітню дитину, а саме: доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив у серпні 2017 року, тобто до дня набрання чинності (07.09.2017 р.) Закону України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю, щиро кається у вчиненому.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 амністії, передбачених ст. 4 «Про застосування амністії в України» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, Закон України «Про амністію» до обвинуваченого раніше не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_5 наслідки застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», а саме: застосування Закону України «Про амністію» в подальшому протягом останніх десяти років до нього не може бути застосована.
Процесуальних витрат згідно зі ст. 124 КПК України немає.
Питання про долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись ст.ст.85, 86 КК України, ст. 3 ЗУ «Про застосування амністії в України », п."б" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» » від 22 грудня 2016 р. №1810-VІІІ, ст.ст.349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд, - ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 ( один ) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з встановленим іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Звільнити ОСОБА_5 на підставі п."в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року від призначеного покарання.
Запобіжний захід в рамках даного провадження обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Речовий доказ, DVD-R залишити зберігатися при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1