Справа № 699/279/18
Номер провадження № 1-кп/699/93/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.04.2018 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000131 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Склименці Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, офіційно непрацевлаштованого, неодруженого, знятого з військового обліку за станом здоров`я, раніше не судимого, запобіжний захід не обирався, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника органу пробації ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 12.03.2018 року у нічний час, реалізуючи раніше виниклий злочинний умисел вчинити крадіжку чужого майна, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно, через вікно проник до будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , звідки викрав речі, які належали ОСОБА_7 , а саме: бензокосу «Макіта» вартістю 1 575 грн., шуруповерт марки «DWT» вартістю 291 грн., електролобзик «SPARKY» вартістю 951 грн., туристичний намет «Hannah» моделі «Apache» вартістю 2 538 грн., одномісний надувний коврик марки «LANGYA» вартістю 333 грн., двомісний надувний коврик марки «TrackMan» вартістю 1 750 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житлове приміщення, чим завдав матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_7 на суму 7 503 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 348 КПК України суд встановив, що обвинуваченому ОСОБА_4 суть обвинувачення зрозуміла. Обвинувачений вказав суду, що визнає свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення, щиро розкаюється у вчиненому та бажає давати показання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення у повному обсязі, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, учасники судового провадження не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження всіх доказів щодо обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого і ніким не оспорюються, та вирішив обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Також суд роз`яснив учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оскаржити обставини, які не досліджувались судом у судовому засіданні, в апеляційному порядку.

Допитаний у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 у інкримінованому йому діянні свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, та надав суду показання за змістом яких 12.03.2018 року у обідній час він йшов на річку, щоб порибалити, та помітив, що у одному з будинків, власників якого він раніше не знав, не повністю зачинене вікно. Цього ж дня, повертаючись з рибалки додому у темну пору доби, він побачив, що незачинене вікно залишилось у такому ж стані. У цей час у нього виник умисел, щоб залізти через незачинене вікно до будинку та подивитись, що там є. Пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, він через незачинене вікно заліз до будинку. У подальшому, знайшовши у даному будинку цінні речі, а саме: бензокосу «Макіта», шуруповерт марки «DWT», електролобзик «SPARKY», туристичний намет «Hannah» моделі «Apache», одномісний надувний коврик марки «LANGYA», двомісний надувний коврик марки «TrackMan», викрав їх, маючи намір використовувати для власних потреб у майбутньому. Викрадені речі таємно переніс до сараю, що неподалік від місця його місця проживання, щоб там заховати, оскільки думав, що він ніким не використовується. Однак, як йому стало відомо, власник сараю на наступний день знайшовши викрадені ним речі, повідомив про них працівників поліції. Всі викрадені ним речі повернуто власнику. Вказав, що щиро кається у скоєному, усвідомлює протиправність свого діяння та просить його суворо не карати.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, а саме у рішенні «Коробов проти України», вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що у ході судового розгляду кримінального провадження вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена у повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття, оцінюючи вказане не лише з огляду на визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні під тиском беззаперечних доказів, зібраних під час досудового розслідування, а й з урахуванням усвідомлення ним протиправності вчиненого діяння та сорому за вчинене.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується посередньо.

Згідно з ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Відповідно до змісту досудової доповіді обвинувачений ОСОБА_4 на життя заробляє тимчасовими заробітками, проживає разом із матір`ю у власному будинку, допомагає їй по веденню домашнього господарства, стосунки у сім`ї нормальні. Має позитивні плани на майбутнє, зокрема працевлаштуватися та створити сім`ю. До вчиненого правопорушення ставиться серйозно, усвідомлює наслідки вчиненого, визнає свою провину, розкаюється, шкодує про вчинене. Відповідно до статистичних та динамічних даних має середні рівні ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та ризику небезпеки для суспільства. Виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження його волі.

У судових дебатах та під час останнього слова обвинувачений ОСОБА_4 повторно вказав, що щиро кається у вчиненому, усвідомлює протиправність вчиненого діяння, йому соромно за вчинене. Також вказав, що стане на шлях виправлення, просив суворо його не карати.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, крім обставини, що пом`якшує його покарання, також враховує: суспільну небезпеку, характер та ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, який класифікується як тяжкий злочин; особу винного, який є особою молодого віку; висновки досудової доповіді; думку прокурора про призначення покарання з встановлення строку випробовування та потерпілої ОСОБА_7 , яка міру покарання залишила на розсуд суду.

З урахуванням вказаного та принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що подальше виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе без ізоляції його від суспільства, шляхом призначення покарання у межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, з встановленням строку випробування, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, з переліку передбачених ст. 76 КК України, вважаючи, що саме ця міра покарання з урахуванням обставин даної справи буде достатньою та справедливою для нього.
Розмір завданої матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням становить 7 503 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Підстави для обрання заходів забезпечення кримінального провадження відсутні.

Керуючись ст.ст. 12, 53, 65, 75, 76, 185 КК України, ст.ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Іспитовий стpок встановити тривалістю 1 (один) рік, який рахувати з часу проголошення вироку.
На підставі ч. 1, п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-публічно вибачитися перед потерпілою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Підстави для обрання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міри запобіжного заходу до вступу вироку у закону силу відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази, а саме: бензокосу «Макіта», шуруповерт марки «DWT», електролобзик «SPARKY», туристичний намет «Hannah» моделі «Apache», одномісний надувний коврик марки «LANGYA», двомісний надувний коврик марки «TrackMan», передані на зберігання власнику ОСОБА_7 відповідно до зберігальної розписки від 26.03.2018 року, залишити у її розпорядженні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати у суді копію даного вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1