465/4626/16-к
1-кп/465/54/17
У Х В А Л А
судового засідання
07.11.2017 року Франківський районний суд м.Львова в складі:
головуючої судді: ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
законного представника ОСОБА_5
розглянувши клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001800 від 01.06.2016 року відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської області, Турківського району, села Жукотин, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 394 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
01.06.2016, близько 13:10 год., ОСОБА_6 , ввівши в оману молодшу медсестру КЗ Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні ОСОБА_7 , під приводом виходу на вулицю для куріння сигарети, скориставшись відсутністю належного нагляду, здійснив втечу із спеціалізованого лікувального закладу, а саме з 12-го відділення КЗ Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня, що по вул. Кульпарківській, 95 у м.Львові, де перебував на примусовому лікуванні згідно з ухвалою Турківського районного у Львівської області від 09.02.2016 року з діагнозом розумова відсталість в степені помірно вираженої дебільності з вираженими емоційно-вольовими розладами та порушеннями потягів.

06.06.2016, близько 10:00 год. ОСОБА_6 прибув до 12-го відділення КЗ Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня, що по вул. Кульпарківській,95 у м.Львові, де надалі проходить лікування.

За таких обставин ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ст. 394 КК України.
Як встановлено в судовому засіданні, згідно ухвали Франківського районного суду м.Львова від 01.03.2017 року ОСОБА_6 змінено примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
В судовому засіданні захисником заявлено клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ч. 4 ст. 513 КПК України, посилаючись при цьому на вищенаведену ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 01.03.2017 року по справі №458/1295/15-к (номер провадження 1-в/465/53/17).
Прокурор, інші учасники судового провадження також вважають, що у зв`язку із вищевказаним кримінальне провадження слід закрити відповідно до положень ч.4 ст.513 КПК України.
Згідно ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину, що встановлено ч.1 ст.11 КК України.
Суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність (ч.1 ст.18 КК України).
У відповідності до вимог статті 19 КК України, осудною визнається особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.
Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
До особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене Кримінальним кодексом України, перебуваючи в стані неосудності, за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру (ч.2 ст.19 КК України).
Згідно ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
Метою застосування примусових заходів медичного характеру є обов`язкове лікування та запобігання вчиненню особою суспільно небезпечних діянь.
Згідно ч.4 ст.513 КПК України якщо буде встановлено, що суспільно небезпечне діяння особа вчинила у стані неосудності, а на момент судового розгляду видужала або внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.
Заслухавши думку учасників судового процесу, враховуючи вищевказану ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 01.03.2017 року по справі №458/1295/15-к (номер провадження 1-в/465/53/17), яка свідчить про відсутність потреби у застосуванні до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру, суд приходить до висновку про наявність передбачених ч.4 ст.513 КПК України підстав для закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.
На підставі наведеного , керуючись ст. ст. 372, 392, 513 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0001800 від 01.06.2016 року, за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст.394 КК України, закрити на підставі ч.4 ст.513 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м.Львова протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1