Справа № 373/1432/17
ВИРОК
Іменем України
10 жовтня 2017 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000406 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницький Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, який не перебуває на обліку в службі зайнятості, не одруженого, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не судимий, перебуває на обліку в лікаря-психіатра,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
встановив:

ОСОБА_4 15 травня 2017 року близько 11:00 год., перебуваючи поряд з офісним приміщенням ОСОБА_6 поблизу АЗС «Центр», що розташоване по вулиці І.Мазепи, 28 в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливого мотиву та корисливої мети, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи таємно та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, здійснив крадіжку велосипеда марки «AZIMUT SFX-500», сірого кольору, що стояв біля цього приміщення.

Своїми умисним діями заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 2800 грн. 00 коп., що підтверджується висновком експерта № 4/1107 від 15.06.2017 р.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю і дав покази, що підтверджують фабулу обвинувачення, не оспорюючи фактичних обставин справи.

Потерпіла будь-яких претензій до обвинуваченого в судовому засідання не пред`явила, просила розглянути справу в її відсутності.

Справа слухалась в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасники кримінального провадження не оспорюють фактичні обставини справи. Зміст ч. 3 ст. 349 КПК України їм роз`яснено.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставиною, яка пом`якшує покарання, визнано щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось у визнанні та усвідомленні негативності скоєного діяння, та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки протягом досудового розслідування ОСОБА_7 давав детальні та послідовні показання відносно зазначених обставин, які лягли в основу його обвинувачення у справі.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню інших злочинів, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного. Обвинувачений по місцю проживання характеризується позитивно, вважається таким, що раніше не судимий.

Судом встановлено пом`якшуючі покарання обставини (щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

За таких обставин суд приходить до висновку призначити покарання у виді штрафу.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання речових доказів вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України. Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 385 від 25.07.2017 ОСОБА_4 міг під час скоєння інкримінованих йому дій та може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними, але не повною мірою і потребує примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до ст. 20 КК України визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися не більше 6 місяців. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Щодо осіб, визнаних обмежено осудними, у разі потреби може застосовуватися лише цей вид примусових заходів медичного характеру. Вона надається обмежено осудним особам у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду.

За таких обставин, враховуючи всі докази по справі суд приходить до висновку про визнання ОСОБА_4 обмежено осудним, призначення йому покарання у виді штрафу та необхідність надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Керуючись ст. ст. 20, 94 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд,
засудив:

ОСОБА_4 визнати обмежено осудним та винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.

Застосувати до ОСОБА_4 надання примусової амбулаторної психіатричної допомоги в примусового порядку за місцем його проживання терміном на 6 місяців.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у розмірі 395 грн. 84 коп.

Речовий доказ: велосипед марки «AZIMUT SFX-500», сірого кольору повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному КПК України.

Суддя ОСОБА_1