АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/523/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №644/5056/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.81 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
засудженого - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 09 жовтня 2017 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання стосовно ОСОБА_7 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2017 року засудженому ОСОБА_7 відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбуття покарання на не відбутий строк за вироком Харківського районного суду Харківської області від 12.03.2014 р.
В обґрунтування прийнятого рішення, суд першої інстанції вказав, що подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 було внесено адміністрацією колонії відразу ж після відбуття ним 2/3 строку призначеного покарання, невідбута частина покарання є досить тривалою, на 09.10.2017 року становить 1 рік 1 місяць 13 днів. Упродовж усього терміну відбування покарання засуджений негативно характеризувався, допускав грубі порушення вимог режиму як в Харківському слідчому ізоляторі, так і в виправній колонії №43, де мав 3 стягнення. Засуджений ОСОБА_9 практично здорова молода людина, 1983 року народження, але працевлаштований в їдальні, не дивлячись на наявність в колонії більш тяжкої праці. Рішенням комісії ХВК № 43 від 23.03.2016 року засудженому відмовлено в зміні умов тримання, або переведення до колонії мінімального рівня безпеки у зв`язку з тим, що засуджений не стає на шлях виправлення. Рішенням комісії ХВК № 43 від 30.11.2016 року засудженому відмовлено в направленні матеріалів до суду для вирішення питань про можливість застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки засуджений не став на шлях виправлення. Поведінка засудженого свідчить про пасивне дотримання ОСОБА_8 режиму відбування покарання.
Таким чином, районний суд прийшов до висновку, що ОСОБА_8 не довів своє виправлення, а умовно- дострокове звільнення на даний момент є передчасним.
В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Мотивуючи скаргу зазначив, що за місцем відбування покарання характеризується позитивно, відбув 2/3 строку покарання, дотримується умов та порядку установи, сумлінно ставиться до праці, має 3 заохочення, стягнень не має, приймає участь у виховних заходах установи. Вважає прийняте рішення незаконним, необґрунтованим, судовий розгляд неповним.
Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши думку прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги; засудженого в режимі відеоконференції, який підтримав апеляцію, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Вивченням матеріалів провадження встановлено, що вироком Харківського районного суду Харківської області від 12.03.2014 р. ОСОБА_7 був засуджений за ч. 3 ст. 185, із застосуванням ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі.
Під час відбування покарання у виді позбавлення волі в Харківській установі виконання покарань характеризувався негативно, мав 1 стягнення, яке в даний час погашено.
З 22.12.2014 року відбуває покарання в Харківській виправній колонії № 43, де 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення в даний час погашено. За час відбування покарання в колонії отримав 3 заохочення, а саме: 10.05.2016 року, 25.11.2016 р. за сумлінну поведінку та ставлення до праці, 20.06.2017 р. за виконання покладених обов`язків, додержання правил поведінки, дотримання правил внутрішнього, трудового розпорядку та вимог безпеки праці.
Згідно із характеристикою від 09.08.2017 року, затвердженою начальником Харківської ВК № 43, ОСОБА_7 під впливом заходів виховного характеру переглянув своє ставлення до вимог режиму, змінив поведінку на кращу, дотримується порядку та умов відбування покарання, сумлінно ставиться до праці. Крім цього, засуджений залучається до обов`язків підсобного робітника на банно-пральному комбінаті установи, до робіт з благоустрою колонії, робіт із забезпечення засуджених продовольством. Вовченко у взаємовідносинах із іншими засудженими неконфліктний, до персоналу ставиться ввічливо, дбайливо ставиться до майна установи та знарядь праці, приймає участь в організації виховних заходів, підтримує доброзичливі зв`язки з матір`ю, визнав вину у скоєному злочині.
У вказаній характеристиці міститься висновок про можливість застосування до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у зв`язку з тим, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення
На підставі зазначених даних, начальником Харківської виправної колонії № 43 та спостережною комісією в Індустріальному районі м. Харкова до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова було внесено подання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений фактично відбув необхідну частину покарання, передбаченого вироком суду, та своєю сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення.
За змістом п.2 ч.3ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, за вчинення якого засуджений ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких.
Станом на дату внесення подання засуджений відбув більше 2/3 строку призначеного покарання за вироком Харківським районним судом Харківської області від 12.03.2014 р.
При апеляційному розгляді справи, судом встановлено, що засуджений на час розгляду подання характеризується позитивно, до праці ставиться добре, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що неодноразово заохочувався. Мав 3 стягнення, які погашено в установленому законом порядку, залучався до робіт із благоустрою установи, вину у скоєному визнав.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
При розгляді справи в суді першої інстанції були недостатньо вивчені та враховані дані про особу засудженого, його ставлення до праці, наявність заохочень, фактичну відсутність стягнень та всупереч положенням ст. 81 КК України, роз`ясненням, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», прийнято рішення про відмову в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_7 від відбуття покарання.
Враховуючи, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; фактично відбув не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, апеляційний суд вважає за необхідне звільнити засудженого умовно-достроково від відбування покарання.
У зв`язку з вищенаведеним, апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню, а по справі апеляційним судом постановлюється нова ухвала.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 09 жовтня 2017 року про відмову застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від призначеного покарання - скасувати.
Клопотання засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Умовно-достроково звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком Харківського районного суду Харківської області від 12 березня 2014 року, на невідбутий строк 9 (дев`ять) місяців 27 (двадцять сім) днів.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Головуючий суддя
Судді: