Справа № 686/3999/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карочиївці Віньковецького району Хмельницької області, громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина, військовослужбовця за контрактом розвідника-снайпера групи спеціального призначення 1 загону спеціального призначення військової частини польова пошта НОМЕР_1 , учасника бойових дій, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ч. 2 ст. 345 КК України,
ОСОБА_10 21 листопада 2016 року близько 00 год. 30 хв., перебуваючи неподалік зупинки громадського транспорту «Педагогічна академія», що по вул. Проскурівського Підпілля в м. Хмельницькому, умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу заступникові начальника сектору кримінальної поліції Південно-Західного відділеня поліції Хмельницького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області (далі ПЗВП) ОСОБА_6 , легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням останнім службових обов`язків, за наступних обставин.
Так, у вищевказаний час заступник начальника сектору кримінальної поліції ОСОБА_6 , будучи відповідальним під час несення служби в добовому чергуванні у ПЗВП, разом з членами слідчо-оперативної групи рухався на службовому автомобілі по вул. Проскурівського Підпілля в напрямку вул. Кам`янецької в м. Хмельницькому. Проїхавши зупинку громадського транспорту «Педагогічна академія», що по вул. Проскурівського Підпілля, маючи орієнтування на факти вчинення крадіжок велосипедів в нічний час безпосередньо на території обслуговування ПЗВП, ОСОБА_6 помітив ОСОБА_10 та невстановлену слідством особу, що рухались на велосипедах. З метою встановлення всіх обставин та особи велосипедиста, ОСОБА_6 , перебуваючи у форменому одязі, вийшов із службового автомобіля, підійшов до ОСОБА_10 , виконуючи вимоги ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», з дотриманням положень ст. 32 цього ж закону, представився працівником поліції, пред`явив службове посвідчення та поставив вимогу ОСОБА_10 представитись і надати документи, що посвідчують його особу, на що останній відмовився передати документи для огляду та повідомити свої анкетні дані, залишив на тротуарній доріжці велосипед на якому рухався і почав тікати від ОСОБА_6 та інших працівників поліції в напрямку проїжджої частини вул. Проскурівського Підпілля.
Наздогнавши ОСОБА_10 неподалік зупинки громадського транспорту «Педагогічна Академія», що по вул. Проскурівського Підпілля, ОСОБА_10 розвернувся та, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу у форменому одязі при виконанні своїх службових обов`язків, передбачаючи наслідки своїх дій, з метою заподіяння тілесних ушкоджень умисно наніс один удар кулаком в область правого ока та частини правого бічного схилу носа ОСОБА_6 , внаслідок чого спричинив останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді крововиливу з набряком м`яких тканин правої навколо-очної ділянки обличчя, локального крововиливу під кон`юктиву правого очного яблука, лінійного садна шкіри нижньої повіки правого ока, забою головного мозку легкого ступеню, закритого перелому правого бічного схилу носа без зміщення уламків.
Винність ОСОБА_10 в скоєнні злочину підтверджується сукупністю зібраних та досліджених по справі доказів.
Показаннями самого обвинуваченого про те, що дійсно 21 листопада 2016 року близько 00 год. 30 хв. він, перебуваючи неподалік зупинки громадського транспорту «Педагогічна академія», що по вул. Проскурівського Підпілля в м. Хмельницькому, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу у форменому одязі при виконанні своїх службових обов`язків, умисно завдав поліцейському ОСОБА_6 один удар кулаком в обличчя, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження.
Потерпілий ОСОБА_6 в суді показав, що у вищевказаний час він разом з членами слідчо-оперативної групи рухався на службовому автомобілі по вул. Проскурівського Підпілля в напрямку вул. Кам`янецької в м. Хмельницькому. Проїхавши зупинку громадського транспорту «Педагогічна академія», що по вул. Проскурівського Підпілля, маючи орієнтування на факти вчинення крадіжок велосипедів в нічний час безпосередньо на території обслуговування ПЗВП, помітив ОСОБА_10 та невстановлену слідством особу, що рухались на велосипедах. З метою встановлення всіх обставин та особи велосипедиста, він, перебуваючи у форменому одязі, вийшов із службового автомобіля, підійшов до ОСОБА_10 , виконуючи вимоги ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», з дотриманням положень ст. 32 цього ж закону, представився працівником поліції, пред`явив службове посвідчення та поставив вимогу ОСОБА_10 представитись і надати документи, що посвідчують його особу, на що останній відмовився передати документи для огляду та повідомити свої анкетні дані, залишив на тротуарній доріжці велосипед на якому рухався і почав тікати. Наздогнавши ОСОБА_10 неподалік зупинки громадського транспорту «Педагогічна Академія», що по вул. Проскурівського Підпілля, ОСОБА_10 розвернувся та умисно наніс один йому удар кулаком в обличчя, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження.
На вищевказані обставини вчинення ОСОБА_10 злочину потерпілий ОСОБА_6 вказав під час проведення з ним слідчого експерименту, що зафіксовано у відповідному протоколі цієї слідчої дії.
За даними протоколу огляду місця події території неподалік зупинки громадського транспорту «Педагогічна академія», що по вул. Проскурівського Підпілля в м. Хмельницькому, працівниками поліції виявлено та вилучено велосипед, а також паспорт і посвідчення на ім`я ОСОБА_10 .
Відповідно до протоколу огляду на одязі (бушлаті та штанах) потерпілого ОСОБА_6 виявлені сліди забруднення внаслідок падіння останнього після нанесеного йому обвинуваченим удару.
Згідно з висновками судово-медичних експертиз у ОСОБА_6 виявлені легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді крововиливу з набряком м`яких тканин правої навколо-очної ділянки обличчя, локального крововиливу під кон`юктиву правого очного яблука, лінійного садна шкіри нижньої повіки правого ока, забою головного мозку легкого ступеню, закритого перелому правого бічного схилу носа без зміщення уламків, що могли утворитися від не менше ніж одноразової дії тупого твердого предмету за механізмами «удар» (крововиливи, набряк), «удар-тертя» (садно), «удар-деформація» (перелом), «удар» (забій головного мозку) за вищевказаних обставин. Механізм утворення тілесних ушкоджень може відповідати показанням потерпілого під час проведення з ним слідчого експерименту.
За даними наказу начальника ГУНП в Хмельницькій області № 200о/с від 14.07.2016 р., посадової інструкції працівника кримінальної поліції, журналів обліку інструктажів особового складу, книги нарядів, видачі і прийому озброєння та спеціальних засобів, журналу обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення ПЗВП на час вчинення злочину потерпілий ОСОБА_6 перебував на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції ПЗВП та виконував службові обов`язки.
Винність ОСОБА_10 в скоєнні злочину підтверджується також: даними рапорту потерпілого ОСОБА_6 щодо обставин заподіяння йому тілесних ушкоджень; речовими доказами велосипедом, елементами одягу потерпілого, документами (копіями журналів обліку інструктажів особового складу, книги нарядів, видачі і прийому озброєння та спеціальних засобів, журналу обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення, добових зведень щодо фактів виявлення крадіжок велосипедів на території обслуговування ПЗВП), та даними протоколів їх огляду.
Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_10 у вчиненні злочину доведена та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_10 повністю визнав свою вину та щиро розкаявся, що пом`якшує йому покарання. Він раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, є учасником бойових дій, окрім скоєного характеризується позитивно, відсутні обставини, які б обтяжували йому покарання.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії середньої тяжкості, а також позицію прокурора, потерпілого щодо призначення покарання та висновок органу пробації, з урахуванням особи винного, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_10 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 345 КК України у мінімальному розмірі.
На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Разом з тим, ОСОБА_10 вчинив умисний злочин, що не є тяжким або особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи, захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримав статус учасника бойових дій, який підпадає під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII має дитину, якій не виповнилося 18 років (дочку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), відносно якої батьківських прав не позбавлений, а тому він підпадає під дію ст. 1 п.п. «в», «д», ст. 2 вказаного Закону та підлягає звільненню від відбування призначеного йому покарання. Сам ОСОБА_10 в судовому засіданні дав згоду на застосування до нього амністії (заявив відповідне клопотання). Визначені Законами України «Про амністію у 2016 році» (ст. 9) та «Про застосування амністії в Україні» (ст. 4) заборони до застосування амністії відсутні.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.
Внаслідок дій обвинуваченого потерпілим понесені витрати на лікування в сумі 1291 грн. 25 коп. Цей факт та розмір матеріальної шкоди визнається обвинуваченим, іншими учасниками судового провадження не оспорюється та підтверджується відповідними чеками та медичною документацією.
Також суд вважає, що у зв`язку з ушкодженням здоров`я та протиправною поведінкою обвинуваченого потерпілому заподіяно моральну шкоду, оскільки останній переніс фізичний біль, незручності і душевні страждання, що також змінило звичний спосіб життя потерпілого та потребувало додаткових зусиль для його влаштування. Потерпілий певний час лікувався, переживав за своє здоров`я, не міг вести повноцінний спосіб життя, відчував дискомфорт і незручності, через що вимушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя, витрачав власний час в зв`язку із зверненням за медичною допомогою.
На думку суду, з урахуванням ступеню вини обвинуваченого, наслідків, що настали, понесених потерпілим моральних страждань, суті позовних вимог, характеру діяння особи, що заподіяла шкоду, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, розмір цього відшкодування слід визначити в сумі 5000 грн. Суд вважає, що зазначена сума за своїм розміром є адекватною спричиненій шкоді і компенсує понесені моральні втрати.
В силу ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. 129 КПК України вказані розміри завданої шкоди підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого.
Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 1 п.п. «в», «д», ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 1291 грн. 25 коп. матеріальної шкоди, 5000 грн. моральної шкоди, а всього 6291 (шість тисяч двісті дев`яносто одну) грн. 25 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
-велосипед, капюшон та балаклаву, які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області, - повернути ОСОБА_10 ;
-військовий квиток та елементи одягу - залишити обвинуваченому та потерпілому відповідно;
-копії документів залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: