Справа180/1407/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2018 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,

за участю потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000486 про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжя Запорізької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 03.08.2016 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 186, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим терміном 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
30 червня 2017 року, приблизно о 23-10 год., обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , з метою відкритого викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, підійшов до неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , які сиділи на лавочці у дворі будинку, і умисно, відкрито, заволодів мобільним телефоном «iPhone 4», вартістю 1633,33 грн., що належить ОСОБА_5 , після чого, ігноруючи вимоги щодо повернення належного майна, покинув місце події, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1633,33 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся, підтвердив обставини, вказані вище. Просить суворо не карати, обіцяючи більше злочинів не вчиняти.

Вина обвинуваченого у вчиненні злочину підтверджується дослідженими судом доказами.

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що сиділа з погдругою на лавочці, коли підійшов обвинувачений, просив пива і цигарок, після чого пішов. Через 15 хвилин обвинувачений знову з`явився, налякав їх, викрав мобільний телефон, що знаходився на лавочці і побіг. Вона кричала, щоб він повернув телефон, але він не реагував, після чого викликали працівників поліції.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що була разом з потерпілою, обвинувачений спочатку просив у них пива і цигарок, потім через декілька хвилин знов підійшов до них, налякав їх і забрав мобільний телефон ОСОБА_5 , що знаходився на лавочці.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що ОСОБА_7 її чоловік. 30.06.2017 року він був у стані алкогольного спяніння, пішов за цигарками, через деякий час повернувся і повідомив, що приніс цигарки, але у нього в руках був чужий мобільний телефон. Вони повернули телефон, коли приїхали працівники поліції.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 03.07.2017 року (а.с. 87), останній розказав та показав як він вікдрито викрав мобільний телефон.

Відповідно до протоколів пред`явлення особи для впізнання, (а.с. 90-93), потерпіла ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_8 впізнали ОСОБА_7 як особу, яка відкрито заволоділи мобільним телефоном 30.06.2017 року.

Постановою слідчого до справи долучено речовий доказ мобільний телефон «iPhone 4», що переданий на зберігання потерпілій.

Таким чином, оцінюючи всі досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у судовому засіданні доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, тому що він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що він посягнув на чуже майно, скоївши тяжкий злочин.

Суд також враховує особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше судимий за вчинення корисливого злочину, вчинив новий злочин в період випробувального терміну, позитивно характеризується за місцем проживання, не працює.

Обставин, пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що мірою покарання, необхідною і достатньою для перевиховання обвинуваченого і попередження нових злочинів повинна бути міра покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки вчинення тяжкого корисливого злочину в період встановленого судом випробувального терміну підстави вважати, що обвинувачений не став на шлях виправлення і тому являється небезпечним для суспільства.

Враховуючи, що вищезазначений злочин ОСОБА_7 вчинив в період іспитового строку, встановленого викроком суду від 03.08.2016 року, покарання ОСОБА_7 слід призначати за правилами ч. 1 ст. 71 КК України.

Підстав для застосування ст.. 69 КК України суд не знаходить.

Цивільний позов не заявлений.

Враховуючи призначення покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_7 , наявні ризики вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення покарання, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також враховуючи вимоги ст.. 178 КПК України, а саме те, що обвинувачений ніде не працює, не має захворювань, які б перешкоджали триманню під вартою, вважаю, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого слід обрати щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково, у вигляді 6 місяців, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03.08.2016 року, і призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

Застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Термін відбування покарання відраховувати з моменту затримання з 01.07.2017 року.

Речові докази - мобільний телефон «iPhone 4», що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити останній.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1