АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/1631/2017 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва кримінальне провадження № 0003074 від 15.03.2017 щодо обвинуваченого за ч.2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва,

зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком

Оболонського районного суду м. Києва від 02.11.2015 за ч.1 ст. 309 КК

України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців,

звільненого з місця позбавлення волі 18.01.2017 по відбуттю покарання

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 14 червня 2017 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 14 червня 2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він 14 березня 2017 року о 19 годині, перебуваючи в приміщенні ресторану «Олів`є», який знаходиться в ТЦ «Метроград» за адресою: м. Київ, пл. Бесарабська, 2, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, непомітно для оточуючих, викрав з кишені куртки ОСОБА_9 належне йому майно, а саме 10 000 російських рублів, що станом на 14.03.2017 згідно курсу НБУ складає 4 690 грн. та інше майно, яке для потерпілого матеріальної цінності не представляє, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через суворість та призначити йому покарання за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України яке є співрозмірним діянню.

Вказує, що викраденими коштами він не встиг розпорядитися, оскільки його було затримано працівниками правоохоронних органів в приміщенні його квартири, а отже вважає крадіжку незакінченою і такою, що повинна кваліфікуватися за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.

Також вказує, що призначаючи йому покарання, суд належним чином не врахував тяжкість вчиненого злочину та те, що злочин незавершений, відсутність скарг за місцем проживання, його відношення до вчиненого, наявність обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, а також відшкодування збитків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який проти неї заперечив, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за обставин викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними у ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорювалися раніше і не оспорюються тепер, а тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження учасникам судового провадження було роз`яснено зміст обставин, передбачених ч.3 ст. 349 КПК України, зокрема те, що у такому випадку вони будуть позбавлені пава оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що її дії повинні кваліфікуватися за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до уваги колегії суддів не беруться.
За встановлених судом фактичних обставин, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, є правильною.
Покарання ОСОБА_6 призначено судом у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і є правильним.

Зокрема, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію злочину, особу винного, який раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, будучи звільненим з місць позбавлення волі у січні 2017 року належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив кримінально-карану діяльність маючи не зняту та непогашену в установленому порядку судимість, на спеціальних обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, не працює, утриманців не має, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому, обставину, що його обтяжує рецидив злочину, і правильно призначив йому покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, з яким колегія суддів погоджується, як з необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Тобто, усі доводи, наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого для пом`якшення йому покарання, враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, а інших доводів цьому не наведено.

Таким чином, з урахуванням особи ОСОБА_6 , підстав для пом`якшення ому призначеного судом першої інстанції покарання, про що просить в апеляційній скарзі обвинувачений, колегія суддів не вбачає.

При перевірці кримінального провадження, істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, не встановлено, а тому колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 14 червня 2017 року відносно ОСОБА_6 без зміни.

Касаційна скарга може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді _______________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4