справа № 274/78/18
У Х В А Л А провадження № 1-в/0274/206/18
І м е н е м У к р а ї н и
15.02.2018 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання . . . . . . . . ОСОБА_2
прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3
представника адміністрації . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4
засудженого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, до засудження проживаючого в АДРЕСА_1 , в подальшому адреса змінена на АДРЕСА_2 , до засудження раніше судимого: 17.07.98 за ст.ст. 17 ч. 2, 93 "и" КК України 1960 року до 8 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на 2 роки 7 місяців 19 днів,
ОСОБА_5 засуджений 29 квітня 2005 року Апеляційним судом м. Києва за ст.ст. 115 ч. 2 п.п. 4, 13, 71 КК України на 17 років позбавлення волі. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16.02.16 зараховано час попереднього утримання з 05.10.04 до 16.08.05 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 12.05.16 ухвалу від 16.02.16 - також зараховано час попереднього утримання з 07.08.97 до 24.09.98 з розрахунку 1 день попереднього утримання за 2 дні позбавлення волі. Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 23.03.17 згідно зі ст. 82 КК України невідбуту частину строку покарання замінено на 2 роки 6 місяців 13 днів обмеження волі, зараховано період з 23.03.17 до 25.05.17 з розрахунку 1 день позбавлення волі за 2 дні обмеження волі.
Початок строку відбування покарання: 05.10.04 для позбавлення волі, для обмеження волі - 25.05.17. Кінець строку: 02.06.19.
Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Бердичівському виправному центрі (№ 108), звернувся до суду з письмовою заявою про умовно-дострокове звільнення. В судовому засіданні заяву підтримав, вказав, що дійсно допускав порушення, але потім одружився, має вагітну дружину, працює, характеризується позитивно, тому вважає, що його може бути звільнено умовно-достроково. Наполягає на судовому розгляді його клопотання в порядку ст. 539 КПК України, оскільки вважає, що до нього положення ч. 8 ст. 154 КВК України застосовані бути не можуть, так як коли йому замінювали покарання на більш м`яке у виді обмеження волі у нього невідбутий строк складав 2 роки 6 місяців, а на даний час лише 1 рік і 3 місяці. При з`ясуванні ставлення до скоєного злочину, засуджений вказав, що жалкує про вчинене, вину визнає, але під час з`ясування обставин скоєного злочину вказав, що злочин було вчинено тому, що потерпілий був в нетверезому стані, а він був тверезий, і потерпілий пішов на нього з ножем, а він лише цей ніж забрав і тоді заподіяв смерть.
Представник адміністрації виправного центру та прокурор заяву засудженого не підтримали, вказавши на недотримання положень ч. 8 ст. 154 КВК України.
Відповідно до досліджених матеріалів, засуджений ОСОБА_5 в Бердичівському виправному центрі (№ 108) відбуває покарання з 25.05.17. За цей час допустив п`ять порушень вимог встановленого порядку відбування покарання, за результатами яких проводились бесіди виховного характеру. Працевлаштований за межами установи на контрагентському об`єкті, до праці ставиться добре. Одного разу ззаохочувався.
Заслухавши засудженого, представника адміністрації виправного центру, прокурора, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_5 не підлягає звільненню умовно-достроково.
Так, згідно з ч. 5 ст. 82 КК України до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі, позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому таке звільнення може бути застосоване до засуджених після фактичного відбуття не менше ? строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин. Роз`ясненнями, які містяться у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким від 26.04.02 передбачено, що особи, яким покарання було замінено більш м`яким, можуть бути умовно-достроково звільнені і від цього більш м`якого покарання за правилами, передбаченими ст. 81 КК України.
Відповідно до ст. 1 КК України Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам. Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є злочинами та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили. Згідно з ч. 1 ст. 1 КВК України кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими. Таким чином, при регламентуванні порядку і умов відбування та виконання кримінальних покарань норми КК України та КВК України співвідносяться між собою як загальні та спеціальні і відповідно при конкуренції норм загальних та спеціальних застосовуються спеціальні норми.
Як передбачено у ч. 8 ст. 154 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.Отже, законодавцем встановлено спеціальну норму щодо можливості повторного застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким з дотриманням певного проміжку часу при наявності двох умов: 1) засуджений має бути особою, яка або була звільнена від відбування покарання з випробуванням, або відбуває покарання в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким і при цьому 2) була направлена у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом.
ОСОБА_5 є особою, яка відбуває покарання в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме в порядку заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі покаранням у виді обмеження волі, тобто підпадає під перший критерій обмеження у часі у праві умовно-дострокового звільнення або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким. Також ОСОБА_5 є особою, яка була направлена у місця обмеження волі у випадках, передбачених законом, а саме був направлений до Бердичівського виправного центру (№ 108) у випадку, передбаченому ст. 82 КК України, ч. 3 ст. 154 КВК України, тобто підпадає і під другий критерій обмеження у часі у праві умовно-дострокового звільнення або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким. Враховуючи, що ухвала про направлення ОСОБА_5 у місця обмеження волі була винесена 23.03.17, тобто з дня винесення ухвали ще не минув один рік, засуджений ОСОБА_5 не може бути звільнений умовно-достроково. При цьому право засудженого на умовно-дострокове звільнення не порушується, оскільки за особою залишається таке право при настанні строків, передбачених у Законі.
Крім того, ОСОБА_5 прибув до Бердичівського виправного центру (№ 108) для відбування покарання лише 25.05.17, а з заявою про умовно-дострокове звільнення звернувся вже в грудні 2017 року, тобто відбувши у місцях обмеження волі лише 6 місяців, при цьому за час відбування покарання у виді обмеження має лише одне заохочення, водночас допустивши п`ять порушень встановленого порядку відбування покарання, що не дозволяє зробити висновок про сумлінну поведінку засудженого і його ставлення до праці, які вказують на доведення виправлення засудженого.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, ч. 8 ст. 154 КВК України, суд
п о с т а н о в и в :
заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення - залишити без задоволення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.
Головуючий - суддя ОСОБА_1