УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 420 171 011 000 001 22 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в :
Прокурор Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт нежитлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 389.

Обгрунтовуючи доводи клопотання прокурор зазначає, що СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві здійснює досудове розслідування кримінального провадження за № 0000122 від 30.03.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України за фактом шахрайського заволодіння нежитловим будинком за адресою АДРЕСА_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.12.2016 року громадянин ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; проп. АДРЕСА_2 ) надав ПН КМНО ОСОБА_5 акт державного виконавця про реалізацію арештованого майна, виданий 22.11.2013 року ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, а також протокол №1013071/3 від 17.11.2013 року про проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке перебувало у власності ОСОБА_6 (прож. у АДРЕСА_3 ). На підставі зазначених документів ПН КМНО ОСОБА_5 видав свідоцтво №1908 про право власності на нежитловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, ? частка нежитлового будинку загальною площею 330 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 31.01.2017 року був відчужений ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛЕНДЕР ГРУП», що посвідчено ПН КМНО ОСОБА_7 (номер в реєстрі 88).

Того ж дня, 31.01.2017 ОСОБА_4 знову була відчужена ? частка нежитлового будинку загальною площею 330 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за договором купівлі-продажу Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛЕНДЕР ГРУП», що також посвідчено ПН КМНО ОСОБА_7 (номер в реєстрі 89).

Разом з тим, досудовим розслідуванням встановлено, що виконавчих документів, за якими боржником чи стягувачем є ОСОБА_6 не надходили та на виконанні не перебувають, відповідно до листа-повідомлення Дарницького районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві №2610 від 20.02.2017.

З метою забезпечення збереження речових доказів, а також з метою запобігання ризикам у вигляді подальшого відчуження майна третім особам, прокурор просила накласти арешт на нежитловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, прокурор зазначила, що вказаний об`єкт нерухомого майна визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні № № 420 171 011 000 001 22.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила суд клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому.

Власники майна в судове засідання не викликалися на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки слідчий суддя, враховуючи обставини, зазначені прокурором у клопотанні, дійшов висновку, що це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення прокурора, вважаю, що воно підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки, як встановлено з матеріалів клопотання та пояснень слідчого, що нежитловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 389 є об`єктом кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Крім того, існують реальні ризики відчуження вказаного майна, передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.

При цьому слідчий суддя не вбачає підстав для заборони використання вказаного приміщення, що підлягає арешту, оскільки досягнення дієвості даного кримінального провадження, є можливим та достатнім без такої заборони.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на нежитловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 389.

В іншій частині клопотання відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: