Справа № 635/585/17
Провадження № 1-кп/635/270/2018
ВИРОК

Іменем України

10 квітня 2018 року

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому розгляді у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004284 від 14 листопада 2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Покотилівка Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; судимий:

-23.02.2007р. Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 69, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

-02.11.2010р. Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 13.04.2011р. за відбуттям строку покарання;

-29.08.2013 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 5 місяців 8 днів позбавлення волі, звільнений 29.08.2013 р. в залі суду по відбуттю покарання;

-23.11.2015р. Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-01.04.2016р. Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

за участю:

сторони обвинувачення:

прокурора - ОСОБА_4 ,

сторони захисту:

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2016 року у обідній час, точного часу під час судового слідства не встановлено, ОСОБА_3 , діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прибув на АДРЕСА_2 , переконавшись, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, пройшов на неогороджену територію земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 , звідки з території таємно викрав металевий лист, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №11415 від 21.11.2016 р. на загальну суму 1214 грн. 40 коп.

Після цього, ОСОБА_3 обернув викрадене на свою користь, тим самим заподіявши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 в обсязі висунутого органом досудового розслідування обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України винним себе не визнав повністю та пояснив наступне.

12 листопада 2016 року він, знаходячись в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області, проходячи біля кладовища по вул. Овражна, приблизно о 19.00 годині, в яру знайшов іржавий металевий лист, розміром приблизно 1,72х2м. з фарбою на ньому зеленого кольору, який він відніс до найближчого пункту прийому металобрухту, який знаходиться біля клубу по вулиці Островського в смт. Покотилівка. Чоловік на ім`я ОСОБА_7 зважив даний лист та сказав, що його вага 70 кілограмів. Також, ОСОБА_3 зазначив, що даний металевий лист не знаходився на будь-якій території, яка була огороджена, та поблизу місцезнаходження вищезазначеного металевого листа були відсутні будь-які будівлі та споруди, лист знаходився на відстані 7 8 метрів від будинку. За металевий лист він отримав 170 гривень. На досудовому слідстві він себе оговорив, даного злочину не вчиняв.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному, повністю доводиться сукупністю досліджених у ході судового розгляду наступних доказів.

Показаннями в ході судового розгляду потерпілої ОСОБА_6 про те, що вона є власником земельної ділянки АДРЕСА_2 , приблизним розміром чотири сотки. Дану земельну ділянку вона використовує для ведення огородництва, для особистого використання. Земельна ділянка не огороджена. На межі її ділянки стоїть будинок, який належить сусіду, між будинком та її ділянкою огорожі не має. На її земельній ділянці знаходиться літній будинок. Там місцевість йде каскадами. Зверху територія огороджена. 11 листопада 2016 року їй подзвонила сусідка та вказала, що вночі з її ділянки було зрізано кабель. Прибувши на земельну ділянку, вона побачила, що крім кабелю відсутні чотири з п`яти металевих листа, які були вкопані в землю на її ділянці та виконували функцію затримання зсувів, оскільки ділянки знаходяться під крутим кутом. 12 листопада 2016 року вона прибула зі своїм сином знову на свою земельну ділянку, де побачила, що відсутній останній металевий лист, який ще вчора був на місці, після чого вона пішла по пунктам прийому металобрухту та знайшла свій металевий лист в пункті, який знаходиться біля клубу в смт. Покотилівка. Приймальник на ім`я ОСОБА_7 вказав, що даний металевий лист, вагою 70 кілограмів йому здав чоловік на ім`я ОСОБА_8 , після чого потерпіла викликала працівників поліції. На одному з листів були плями зеленої фарби.

Показаннями в ході судового розгляду свідка ОСОБА_9 про те, що 12 листопада 2016 року, після обіду, коли він вийшов зі свого дому на вулицю, до нього підійшов ОСОБА_3 , якого він знає як мешканця поселку, та запропонував купити у нього металевий лист, який він залишив біля залізничної станції «Карачівка». Погодившись, пішли на станцію, де він забрав лист та віддав ОСОБА_3 за нього 150 гривень. Також, ОСОБА_3 сказав, що лист належить йому і до станції він приніс лист з дому.

Карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону, зі змісту якої вбачається, що 13 листопада 2016 року об 11.15 надійшло повідомлення від ОСОБА_6 про скоєння крадіжки її майна з дачі АДРЕСА_3 (т.1 а.с. 187, 188).

Протоколом огляду місця події від 13.11.2016р. з ілюстративною таблицею території дачного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , який містить опис місцевості дачного домоволодіння потерпілої ОСОБА_6 (т.1 а.с. 189-192).

Протоколом огляду місця події від 16.11.2016р. з ілюстративною таблицею території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , де мешкає свідок ОСОБА_9 , де був виявлений та вилучений металевий лист (т.1 а.с. 193-195).

Постановою про визнання предметів речовими доказами від 16.11.2016р. металевий лист висотою 110 см., шириною 230 см., товщиною стінки 5 мм., загальною вагою 72 кг., зі слідами корозії металу, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 (т.1 а.с. 196, 197).

Висновком судової товарознавчої експертизи № 11415 від 21.11.2016р., згідно якого ринкова вартість викраденого майна металевого листа складає 1214,40 гривень (т.1 а.с. 198-201).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 12.01.2017р. з ілюстративною таблицею за участю ОСОБА_3 , в ході якого ОСОБА_3 показав на місці вчинення злочину на території дачного домоволодіння АДРЕСА_2 про обставини викрадення металевого листа, а також пояснив, що 12 листопада 2016 року він направився до дачних домоволодінь, неподалік від цвинтаря смт. Покотилівка, де пройшов до одного з дачних будинків без паркану і побачив металевий лист, який знаходився на землі та слугував опорою від спаду землі. Територія була доглянута, був город. Він витягнув металевий лист з землі та направився до залізничної станції «Карачівка», де залишив металевий лист. Після чого, зустрів свого знайомого ОСОБА_7 , якому в подальшому продав цей лист (т.1 а.с. 217-223).

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 під час судового розгляду про його невинуватість у вчиненні злочину та його показання про відсутність в нього умислу на незаконне заволодіння майном потерпілої, про те, що обвинувачений себе оговорив, даючи показання під час досудового слідства, суд оцінює критично та вважає спробою обвинуваченого уникнути кримінальну відповідальність, виходячи з наступного.

Такі показання обвинуваченого повністю спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_9 , змістом протоколу проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_3 , під час якого останній показав місце розташування земельної ділянки потерпілої ОСОБА_6 , де було вчинено злочин.

Оцінюючи викладені у вироку докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про їх достовірність та допустимість. Сукупність доказів, викладених у вироку, визнаються судом такими, що відповідають дійсним обставинам вчинення ОСОБА_3 інкримінованого злочину. Показання потерпілої ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_9 у судовому розгляді є послідовними, узгоджуються з встановленими судом обставинами вчинення злочину, узгоджуються з відомостями, викладеними у протоколах огляду місця події, та з протоколом слідчого експерименту.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в обсязі підозри суд вважає доведеною.

При призначенні покарання обвинуваченому суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до положень ст. 12 КК України злочин, який вчинив ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України є злочином середньої тяжкості.

Щодо особи винного, то ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, не працює, не має законного джерела прибутків, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до вимог ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.

За сукупністю обставин вчиненого злочину, його ступені тяжкості, даних про особу обвинуваченого суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства. Суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових злочинів призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті Особливої частини КК України.

Вироком Харківського районного суду Харківської області від 01 квітня 2016 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки.

Оскільки, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив цей злочин після ухвалення зазначеного вироку та протягом іспитового строку, суд на підставі ч. 3 ст. 78 КК України вважає за необхідним застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 положення ч. 1 ст. 71 КК України, тобто призначити покарання за сукупністю вироків.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, який набрав чинності 21 червня 2017 року частину 5 статті 72 КК України змінено: попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Відповідно до ст. 8 Основного Закону в Україні визнається і діє принцип верховенства права, тому суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції України і в усіх необхідних випадках застосовувати її як акт прямої дії.
Конституційний Суд України в своєму рішенні № 17-рп/2010 від 29 червня 2010 року зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 КПК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 КК злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

З огляду наведеного суд вважає, що при зарахуванні ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення необхідно застосовувати редакцію закону, яка діяла на момент вчинення ОСОБА_3 злочину на підставі вимог статей 4, 5 КК України.

Оскільки, ОСОБА_3 станом на 20 червня 2017 року мав право на застосування до нього положень, передбачених ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, тому, відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України відсутні підстави для застосування відносно нього положень Закону України № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, яким погіршуватиметься становище ОСОБА_3 .

Отже, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 , виходячи з аналізу положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року та Закону України «Про попереднє ув`язнення», складає період з моменту затримання ОСОБА_3 по день ухвалення вироку, а саме з 13 січня 2017 року по 10 квітня 2018 року, який підлягає зарахуванню з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 11415 від 21.11.2016 р. у розмірі 176,20 гривень відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років семи місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 01 квітня 2016 року у виді одного року позбавлення волі і за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді чотирьох років семи місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 залишити той же тримання під вартою у Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№ 27)».

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання - з 13 січня 2017 року.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення період з моменту затримання ОСОБА_3 по день ухвалення вироку, а саме з 13 січня 2017 року по 10 квітня 2018 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речовий доказ металевий лист висотою 110 см., шириною 230 см., товщиною стінки 5 мм., загальною вагою 72 кг., зі слідами корозії металу, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Судові витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 11415 від 21.11.2016 р. у розмірі 176 гривень 20 копійок стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1