Номер провадження: 11-сс/785/392/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.03.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,та ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
скаржника: ОСОБА_7 та його представника - адвоката ОСОБА_8 ,
в присутності: слідчого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційного суду клопотання адвоката ОСОБА_8 поданого в інтересах ОСОБА_7 та клопотання ОСОБА_10 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 23.02.2016 року,-

встановив:
Оскарженою ухвалою, у рамках кримінального провадження №0000786 від 18.11.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.146, ч.1 ст.357 КК України, задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, по вищевказаному кримінальному провадженню, а саме: на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 632,2 кв.м, який належить ОСОБА_7 , а також корпоративні права у статутному (складеному) капіталу ТОВ «Вілла Лє Прем`єр», з забороною, до прийняття остаточного законного рішення по кримінальному провадженню, їх відчуження та передачу будь-яким третім особам, а також заборони проводити реєстраційні дії щодо юридичної особи ТОВ «Вілла Лє Прем`єр», які пов`язані з виключенням із складу учасників та проведення у зв`язку з цим державної реєстрації нової редакції Статуту ТОВ «Вілла Лє Прем`єр`до прийняття остаточного законного рішення по кримінальному провадженню.

На вказану ухвалу, 22.03.2016 року в інтересах ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 подана апеляційна, в якій апелянт вказує на свою незгоду з ухвалою слідчого судді. Вказує на те, що слідчий суддя безпідставно задовольнив клопотання слідчого про накладення арешту на майно осіб, які не є підозрюваними в кримінальному провадженні. Разом з апеляційною скаргою адвокат ОСОБА_8 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 23.02.2016 року, мотивуючи його тим, що розгляд клопотання слідчого було здійснено у відсутність ОСОБА_7 ..

Крім того, підчас апеляційного розгляду, ОСОБА_10 , яка є дружиною ОСОБА_7 також була подана аналогічна апеляційна скарга, та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 23.02.2016 року. В мотивах клопотання про поновлення с троку на апеляційне оскарження ОСОБА_10 посилається на те, що їй не було відомо про винесення оскаржуваної ухвали слідчого судді, але не наводить дати, коли вона дізналася про її існування.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_8 , який діє на підставі угод про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_7 і ОСОБА_10 , а також ОСОБА_7 , які підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та просили їх задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення клопотань; вивчивши матеріали судової справи та обговоривши доводи клопотань; апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Вирішуючи питання про можливість розгляду апеляційної скарги захисника особи, процесуальний статус якої не визначений в даному кримінальному проваджені, апеляційний суд виходить з наступного.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України регламентовано, що завдання кримінального судочинства, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно долучених до апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 документів, він уклав договір на надання правової допомоги з ОСОБА_7 , який відповідно до змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді є власником будинку, на який накладено арешт.

Згідно долучених до апеляційної скарги ОСОБА_10 копій документів, вона є одним із засновників ТОВ «Вілла Лє Прем`єр», та на її корпоративні права у статутному (складеному) капіталі зазначеного товариства ухвалою слідчого судді було накладено арешт.

Таким чином, з урахуванням аналізу норм закону, закріплених в ст.ст. 45, 46, ч.1 ст.174, п.10 ч.1 ст.393 КПК України, ОСОБА_10 та адвокат ОСОБА_8 , який звернувся з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_7 - є особами, які мають право звернутися з апеляційними скаргами на ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно.

Що стосується питання поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційним судом встановлено наступне.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, адвокат ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вказують, що участь у розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на майно вони не приймали, копія прийнятого слідчим суддею рішення їм не направлялася і слідчим та судом не надавалася. Оскаржуване рішення до даного часу вони не отримали, в зв`язку з чим вважають, що процесуальний строк на звернення з апеляційною скаргою підлягає поновленню.

Разом з цим, доводи клопотань про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді є непереконливими, оскільки пояснення, які дали апеляційному суду ОСОБА_7 та його представник адвокат ОСОБА_8 , який також діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_10 , взагалі спростовують доводи клопотань про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Так, у судовому засіданні апеляційного суду, представник ОСОБА_7 та ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_8 спростував доводи клопотань про поновлення строку на апеляційне оскарження та пояснив суду, що про існування оскаржуваної ухвали слідчого судді від 23.02.2016 року, він дізнався 25 лютого 2016 року від ОСОБА_7 та отримав від нього копію вказаної ухвали. В свою чергу, ОСОБА_7 пояснив суду, що копію оскаржуваної ухвали слідчого судді він знайшов 25.02.2016 року в поштовій скриньці у себе вдома, про що того ж дня повідомив адвоката ОСОБА_8 , передав йому вказаний документ, після чого адвокат звернувся до слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 з клопотанням про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

В зв`язку з відмовою слідчого надати матеріали кримінального провадження, адвокат ОСОБА_8 , за згодою з ОСОБА_7 , 29.02.2016 року звернувся в порядку ст.174 КПК України до слідчого судді районного суду з клопотанням про скасування накладеного ухвалою від 23.02.2016 року арешту на майно.

Адвокат ОСОБА_8 та ОСОБА_7 пояснили апеляційному суду, що розгляд клопотання про скасування арешту на майно фактично не проводився, і саме тому вони були вимушені звернутися з апеляційною скаргою на вказану ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно.

Таким чином, апеляційним судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_8 ще 25 лютого 2016 року були обізнані про накладення арешту на майно, мали в розпорядженні ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси про накладення арешту на майно, та більш того оскаржили її в порядку ст.174 КПК України, тобто скористалися в повній мірі своїм право на доступ до суду.

Але, при цьому, апелянтам слід було врахувати, що слідчий суддя районного суду в рамках розгляду клопотання про скасування накладеного арешту на майно, має право приймати рішення про скасування арешту виключно з підстав необґрунтованості накладення арешту та відсутності потреби у подальшому застосуванні даного заходу.

В той же час, суд апеляційної інстанції, розглядаючи скаргу про скасування ухвали про накладення арешту, в повному обсязі переглядає рішення слідчого судді, а тому за своїм змістом перегляд судового рішення апеляційним судом є більш повним та включає також перевірку обґрунтованості підстав накладення арешту, яким обмежений розгляд клопотання у суді першої інстанції.

З наведеного випливає висновок, що спосіб оскарження обмеження права власності вибирає сама особа, яка повинна враховувати вимоги кримінального процесуального законодавства України, яке передбачає тільки два способи скасування обмежень накладених на майно в рамках кримінального провадження: 1) скасування арешту майна, на підставі ст. 174 КПК України; 2) оскарження ухвали слідчого судді, якою накладено арешт в апеляційному порядку, на підставі ст. 309 КПК України.

Тобто, особа, що дізналась про винесення слідчим суддею ухвали про арешт її майна та не погоджується з нею, повинна прийняти для себе рішення, у який спосіб захищати свої порушені права подавати до слідчого судді клопотання про скасування арешту, а в цьому випадку строки подання клопотання чинним КПК України не обмежені, або в порядку ст.309 КПК України, але з урахуванням вимог ч.ч. 2, 3 ст.395 КПК України, протягом п`яти днів з дня її оголошення або з дня отримання копії судового рішення, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, подавати апеляційну скаргу про скасування ухвали слідчого судді.

Таким чином, у відповідності до вимог КПК України, апелянти у разі бажання використати всі способи для захисту порушеного права, будучи незгодними з ухвалою слідчого судді районного суду, не були позбавлені права одночасно подавати клопотання про скасування арешту до районного суду та, у визначений п.3 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційну скаргу про скасування ухвали слідчого судді.

Натомість, як свідчить зміст клопотання до Приморського районного суду м. Одеси про скасування накладеного арешту від 25.02.206 року, адвокат ОСОБА_8 , оскаржив арешт в порядку ст.174 КПК України в інтересах ОСОБА_7 , чим фактично реалізував один зі способів захисту порушених прав свого довірителя, але не оскаржив у визначений законом строк зазначене рішення слідчого судді в апеляційному порядку.

За таких підстав апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження адвокатом ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 ухвали слідчого судді було пропущено з неповажних причин, а тому він не підлягає поновленню.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на той факт, що під час апеляційного розгляду ,в обґрунтування права на звернення з апеляційною скаргою, адвокатом ОСОБА_8 було надано суду копію свідоцтва про право власності на домоволодіння № НОМЕР_1 від 09.03.2003 року, відповідно до якого ОСОБА_7 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з цим, під час апеляційного перегляду, прокурор надав суду інформаційні довідки з Державних реєстрів речових прав на нерухоме майно, прав власності на нерухоме майно, іпотек, заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відповідно до яких, після накладення арешту та внесення 24.02.2016 року цих даних до реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_7 , 26.02.2016 року, продав зазначений будинок. При цьому, ОСОБА_7 підтвердив апеляційному суду факт продажу будинку, але не зміг дати раціонального пояснення, чому наступного дня після отримання оскаржуваної ухвали про накладення арешту на майно, він продав будинок, а 15.03.2016 року та 22.03.2016 року, вже не будучи власником вказаного будинку, він, разом з адвокатом ОСОБА_8 ініціювали оскарження зазначеної ухвали слідчого судді.

Встановлені факти, на думку апеляційного суду, свідчать про те, що доводи викладені в апеляційній скарзі та клопотанні не можна визнати сумлінними та більш того переконливими.

Що стосується клопотання ОСОБА_10 про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційним судом встановлене наступне.

В своїй апеляційній скарзі та клопотанні про поновлення строку на оскарження ОСОБА_10 вказує на те, що вона не знала про існування ухвали слідчого судді та не була з нею ознайомлена. Доводи її представника - адвоката ОСОБА_8 про необізнаність ОСОБА_10 про існування оскаржуваної ухвали, та неможливість нею оскаржити ухвалу слідчого судді в зв`язку з тяжкою хворобою, колегія суддів вважає їх непереконливими та безпідставними.

Під час апеляційного розгляду адвокат ОСОБА_8 та чоловік ОСОБА_10 ОСОБА_7 не надали апеляційному суду жодного документу, який би підтверджував існування такого факту.

Далі, як пояснив апеляційному суду ОСОБА_7 , він є чоловіком ОСОБА_10 з якою проживає разом. З наданих адвокатом ОСОБА_8 документів, відповідно до договорів про надання правової допомоги №32 та №34 від 02.12.2015 року адвокат ОСОБА_8 наділений ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на право їх представництва у кримінальних провадженнях та судових органах. Про те, що адвокат ОСОБА_8 одночасно є представником обох з подружжя ОСОБА_11 не заперечував ОСОБА_7 .

Апеляційний суд враховує той факт, що зі змісту клопотання від 25.02.2016 року до Приморського районного суду м. Одеси про скасування арешту на майно ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , накладеного оскаржуваною ухвалою слідчого судді, вбачається, що адвокат ОСОБА_8 , обґрунтовуючи доводи свого клопотання, вказував на незгоду з накладеним арештом як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_10 , інтереси яких він одночасно представляв відповідно до договорів на надання правової допомоги.

Таким чином, зазначені факти, які фактично були підтверджені в судовому засіданні апеляційного суду адвокатом ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , вказують на те, що ОСОБА_10 була обізнана про існування оскаржуваної ухвали слідчого судді починаючи з 25.02.2016 року, намагалася оскаржити її через свого представника адвоката ОСОБА_8 в порядку ст.174 КПК України, а апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження подала 24.02.2016 року, що також вказує на те, що доводи її клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не можна визнати сумлінними та більш того переконливими.

Крім того, той факт, що апелянти, тільки після того, як стали незадоволеними тривалим судовим процесом в районному суді щодо оскарження ухвали слідчого судді від 23.02.2016 року про накладення арешту на майно в порядку ст. 174 КПК України, вже після сплину строку на оскарження, вирішили скористатися альтернативним способом оскарження цієї ухвали, підтвердили апеляційному суду особисто адвокат ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що про прийняте рішення та підстави його прийняття, були відомі апелянтам на момент подання клопотання про скасування арешту, в порядку ст.174 КПК України, що свідчить про використання ними права на оскарження ухвали слідчого судді.

Відповідно до положень ч.2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно до ч.3 ст.395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин та пояснень апелянтів, колегія суддів вважає, що фактичний строк отримання сторонами копії оскаржуваного рішення необхідно рахувати з дати отримання апелянтами копії оскаржуваної ухвали слідчого судді, а з пояснень ОСОБА_7 , це 25 лютого 2016 року та подання того ж дня адвокатом ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_10 до районного суду клопотання про скасування арешту в порядку ст.174 КПК України, в зв`язку з чим причина пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не є поважною, а тому клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягають, а апеляційні скарги підлягають поверненню апелянтам.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 117, 376, 395, 399,405, 419 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Клопотання адвоката ОСОБА_8 , діючого в інтересах ОСОБА_7 та клопотання ОСОБА_10 про поновлення процесуального строку на оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 23.02.2016 року - залишити без задоволення та повернути апелянтам подані ним апеляційні скарги.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту прийняття рішення.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4