Єдиний унікальний номер:343/701/17
Номер провадження: 1-в/0343/129/17
У Х В А Л А
про відмову умовно-дострокового звільнення від відбування покарання
10 травня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ДУ "Долинський ВЦ (№ 118)" ОСОБА_4 ,
засудженого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області клопотання Державної установи "Долинський виправний центр (№ 118)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
Начальник ДУ "Долинський ВЦ (№ 118)" звернувся до суду з клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .
У судовому засіданні представник ДУ "Долинський ВЦ (№ 118)" підтримав клопотання та пояснив, що засуджений зарекомендував себе посередньо, не допускав порушення вимог режиму відбування покарання, в Долинському ВЦ №118, дисциплінарні стягнення не накладались, заохочення не оголошувались.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки засуджений не довів своє виправлення та не сплатив судові витрати по вироку суду .
У судове засідання представник спостережної комісії при Долинській районній державній адміністрації не прибув, причину неявки суду не повідомив, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання.
Дослідивши матеріали справи, оцінюючи особу засудженого, оглянувши матеріали особової справи та відомості про поведінку засудженого, заслухавши представника адміністрації виправного центру, пояснення засудженого, суд дійшов до наступних висновків.
Положення ст. 81 КК України передбачають дві умови для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання: засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; засуджений фактично відбув не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному життя, сумлінним виконанням громадських доручень в процесі виконання покарання, гарної поведінки в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечним виконанням законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватись інші особи, які відбувають покарання.
Аналізуючи викладене, зазначені вище норми вказують на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
Окрім цього, з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", вбачається, що умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

У відповідності до п. 1 вказаної постанови умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 суд встановив наступні обставини.

Вироком від 27.07.2007 року ОСОБА_5 засуджено Колегією суддів Апеляційного суду м. Києва за ст.ст. 187 ч.4, 152 ч.4, 115 ч.2, 70 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Верховного суду України від 04.12.2007 року вирок Апеляційного суду м. Києва змінено та перекваліфіковані дії ОСОБА_5 з ч.4 на ч.3 ст. 152 КК України.
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.02.2016 року засудженому зараховано строк попереднього ув`язнення з 05.10.2005 року по 04.12.2007 року за правилами частини 5 статті 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.12.2016 року засудженому ОСОБА_5 замінено невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке 7 місяців 22 дні обмеження волі.
В строк відбутого покарання засудженому зараховано час перебування його під вартою з 15.12.2016 року по день звільнення з під варти за правилами ст. 72 КК України із розрахунку один день тримання під вартою - два дні обмеження волі.
З урахуванням перерахунків, проведених на підставі вказаних вище ухвал суду, початок відбуття покарання засудженому рахується з 01.10.2005 року, кінець строку 01.07.2017 року. Фактично невідбута частина терміну покарання станом на 10.05.2017 року становить 1 місяць 21 день, що свідчить про те, що засудженим відбуто необхідні 3/4 частини, призначеного судом покарання.

З характеристики на ОСОБА_5 від 23.03.2017 року, виданої ДУ "Долинський ВЦ (№118) ", вбачається, що засуджений в установах відбування покарань перебуває з 14.10.2005 року. Під час перебування під вартою в СІЗО м. Києва допускав порушення вимог режиму тримання під вартою, за що було накладено вісім дисциплінарних стягнень, які на даний час погашені у встановленому законом порядку. Заохочення не оголошувались.
З 17.03.2008 року відбував покарання в Коломийській ВК (№41), де був працевлаштований на виробництві установи та днювальним відділення СПС. Допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що було накладено три дисциплінарні стягнення, які на даний час погашені у встановленому законом порядку. Оголошувались вісім заохочень.
20.01.2017 року прибув в ДУ "Долинський виправний центр (№ 118)". Бувпрацевлаштований днювальним відділення СПС. Не допускав порушення вимог режиму відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались. Заохочення не оголошувались.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Перебуває на профілактичному обліку як особа, схильна до вчинення самогубства. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу за напрямком "Фізкультура і спорт". Згідно вироку суду значиться позов на суму 499,70 грн. солідарно, позов погашено на суму 13,40 гривень. Вину у скоєному злочині визнав.
Згідно наявної у матеріалах особової справи довідки про працевикористання засудженого від 13.03.2017 року ОСОБА_5 з березня 2016 року по лютий 2016 року нараховували заробітну плату.
При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд бере до уваги тяжкість вчинення останнім злочину, а також наявність несплачених судових витрат, що свідчить про невиконання рішення суду, яке набрало законної сили та має обов"язковий характер. Окрім цього, суд бере до уваги той факт, що на засудженого відповідно до довідки про заохочення та стягнення від 14.03.2017 року 11 разів накладалось стягнення у вигляді доган, 2 та 3 діб карцеру, 7 діб ДІЗО та востаннє 16.01.2016 року - у вигляді суворої догани.
З огляду на зазначене, коли єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання, суд вважає, що поведінка засудженого не свідчить про його виправлення. Сам факт працевлаштування протягом певного періоду часу, та 8 заохочень, останнє з яких 04.12.2015 року, не може служити переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився за короткий термін перебування ДУ"Долинський ВЦ -118" та не буде продовжувати вчиняти нові злочини. Сумлінна поведінка засудженого повинна свідчити про сумлінне виконання громадських доручень, підвищення загальноосвітнього рівня, зразкової поведінки в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин. Переконливих доказів такої сумлінної поведінки засудженого під час відбування покарання в судовому засіданні не здобуто ,оскільки заохочення не оголошувалось. Тому наявність, в конкретному випадку, лише формально-юридичних підстав, не свідчить про виправлення засудженого та не надає йому право на беззаперечне умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Таким чином, дані про особу засудженого та вищеописані обставини не дають суду достатніх підстав дійти до переконання, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено ухвалою. А тому суд вважає, що клопотання начальника ДУ "Долинський виправний центр (№ 118)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 є передчасною та не підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, ст. 81 Кримінального кодексу України, керуючись ст.ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання Державної установи "Долинський виправний центр (№ 118)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення через Долинський районний суд Івано-Франківської області.
Суддя: