Справа № 308/4650/17
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

10.07.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні провадження №11-сс/777/381/17 за апеляцією захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 червня 2017 року, якою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , продовжено строк тримання під вартою до 21 серпня 2017 року.
Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , переслідуючи корисливий мотив, вирішив здійснити незаконне придбання з метою збуту наркотичних засобів «опійної групи», погодившись на пропозицію свого знайомого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо участі у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
При цьому, ОСОБА_6 залучив до вказаної злочинної діяльності ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як особу яка мала в розпорядженні значні грошові кошти для придбання наркотичних засобів у ОСОБА_11 на території Закарпатської області.
Надалі, ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , 22.04.2017 року за попередньою домовленістю із ОСОБА_9 , потягом прибули на територію Закарпатської області до м. Ужгород із м. Кривий Ріг (Дніпропетровської області) та оселились в готелі автовокзалу «Ужгород» в номері 6 за адресою м. Ужгород, вул. Станційна, 2, що належить ПАТ «Закарпатавтотранс».
23.04.2017 року ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 прибули на околицю с. Червоне, Ужгородського району на автомобілі марки «Mercedes», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », де ОСОБА_6 за посередництва ОСОБА_9 , придбав у громадянина України ОСОБА_13 наркотичний засіб «опійної групи», загальною вагою 500 гр. за грошові кошти у розмірі 7000 євро. При цьому, з метою уникнення можливого викриття правоохоронними органами, ОСОБА_12 на вказаній зустрічі був відсутній, та очікував ОСОБА_6 у вказаному вище готелі, передавши останньому грошові кошти в сумі 7000 євро для купівлі наркотичних засобів.
В подальшому, ОСОБА_6 після придбання вищевказаного наркотичного засобу, спільно із ОСОБА_14 планували доставити вищевказаний наркотичний засіб на територію м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області з метою збуту.
Однак, 23.04.2017 року о 22 годині 20 хвилин, після передачі вищевказаної наркотичної речовини ОСОБА_6 та передачі ним ОСОБА_9 грошових коштів в сумі 7000 євро, останні були викриті та затримані співробітниками УСБУ в Закарпатській області.
23.04.2017 року в ході проведення огляду місця події вилучено порошкоподібну речовину коричневого кольору (вага брутто 495 г.).
Відповідно до висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України № 6/249 від 24.04.2017 року надана на дослідження виявлена коричнева порошкоподібна речовина містить у своєму складі морфін, кодеїн і є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено концентратом з макової соломи (екстракційним опієм). Маса концентрату з макової соломи (екстракційного опію) в перерахунку на суху речовину становить 427,0600 г.
Згідно з Таблицею 1 Списку № 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено», затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 6 травня 2000 року концентрат з макової соломи відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено.
Відповідно до Таблиці 1 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року концентрат з макової соломи, в кількості від 250,0 відноситься до особливо великих розмірів.
Ухвала слідчого судді вмотивована тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного із придбанням та збутом особливо небезпечних наркотичних засобів в особливо великих розмірах, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді від 9 до 12 років позбавлення волі, що само по собі психологічно впливає на підозрюваного і може спонукати його до ухилення від органів досудового слідства. Збут особливо небезпечних наркотичних засобів є найбільш суспільно небезпечним діянням. Окрім цього, по даному кримінальному провадженню досудове слідство не закінчено, оскільки органу досудового розслідування необхідно провести зазначені в клопотанні процесуальні дії, що перешкоджає завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно його підзахисного відмовити. Посилається на те, що слідчий суддя не врахував характеризуючі його особу дані, тому підстав вважати, що ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового розслідування немає. Окрім цього, посилається на незадовільний стан здоров`я ОСОБА_6 та потребу у кваліфікованій медичній допомозі.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, який вказав на безпідставність поданої апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримання поданої захисником апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. ст. 177, 194 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду ; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні : перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином ; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених Кримінальним процесуальним Кодексом.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Колегія суддів уважає, що висновки слідчого судді про те, що клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 183, 184, 199 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З матеріалів судового провадження вбачається, що під час розгляду клопотання щодо підозрюваного ОСОБА_6 участь у судовому засіданні приймали як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисник - адвокат ОСОБА_8 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що існують передбачені законом ризики, зокрема, ризики того, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 12 років, у зв`язку із чим може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений ним особливо тяжкий злочин.

Також обґрунтованим є висновок про неможливість завершення завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000063 до 24.06.2017 року не вбачається можливим, адже необхідно провести ряд слідчих дій та заходів, спрямованих на отримання повного обсягу фактичних даних (доказів) вчинення ОСОБА_6 злочину.

Вищевказані висновки слідчого судді колегія суддів уважає такими, що ґрунтуються на наданих слідчому судді доказах та узгоджуються з вимогами закону, апеляційним судом визнаються доведеними та належним чином обґрунтованими.

З урахуванням доведеності вищевказаних ризиків, апеляційний суд також уважає обґрунтованим і висновок про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, при цьому, також враховано тяжкість вчинених кримінальних правопорушень: відповідно до ст.12 КК України за передбачені злочини може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 до років; що вказані злочини є тяжкими та конкретні обставини за яких їх вчинено, дані про його особу : є неодруженим, не має постійного місця роботи, а відповідно й постійного джерела доходів, що в зв`язку із цим маючи незадовільний майновий стан, з метою отримання коштів на своє втримання, може вчиняти інші злочини.

З журналу судового засідання також убачається, що прокурор під час розгляду клопотання посилався на вищенаведені обставини, у тому числі виклав обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились, що вказані ризики виправдовують тримання особи під вартою.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що слідчим суддею обґрунтовано продовжено строк тримання ОСОБА_6 під вартою, що існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, переховування від органів досудового розслідування та суду й вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти ризикам перешкоджати кримінальному провадженню підозрюваним ОСОБА_6 ..

З урахуванням наведеного, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді. При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що слідчий суддя не обґрунтував своїх висновків щодо наявності достатніх підстав уважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд ураховує клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, з якого вбачається, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні, передбачених ч.ч.3,4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 119, 405, 407-408, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 червня 2017 року про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою до 21 серпня 2017 року без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: