Справа № 191/1463/17
Провадження № 1-кс/191/221/17
У Х В А Л А
іменем України
30 квітня 2017 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000731 від 28. 04.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бритавка, Бершадського району, Вінницької області, громадянина України, не одруженого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, працює охоронцем КППО ЖКХ м. Синельникове , депутатом не обиралася, раніше не судимого

за участю прокурора- ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000731 від 28. 04.2017 року відповідає вимогам ст.ст.177, 184 КПК України.

Підозрюваний був затриманий 28 квітня 2017 року об 14 годині 00 хвилин та доставлений до зали суду під конвоєм.

Документами, які підтверджують надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є розписка про вручення зазначених документів.

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 28 квітня 2017 року, приблизно об 11-00 годині, знаходячись в сторожовому пункті на полігоні побутових відходів за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно з потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вживав спиртні напої. В цей час між вказаними особами виникла словесна сварка, під час якої ОСОБА_7 став ображати ОСОБА_4 , на що у останнього, бажаючи помститися ОСОБА_7 за нанесені йому образи, виник злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство останнього.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство, тобто умисне, протиправне позбавлення життя іншої людини потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи настання смерті потерпілого, підшукав в приміщенні сторожового пункту кухонний ніж, який взяв у праву руку та наніс вказаним ножем 2 удари в область грудної клітини в ділянці нижнього краю грудини.
Своїми умисними злочинними діями, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 , тілесні ушкодження у вигляді колото-різані поранення передньої грудної клітки, проникаючи до плевральної і черевної порожнини з ураженням правого шлуночка серця та наскрізним ураженням правої долі печінки, що призвело до масивної внутрішньої кровотечі, і що ускладнилося гострим недокрів`ям внутрішніх органів, внаслідок чого настала смерть потерпілого.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфікуються як умисне вбивство, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

28 квітня 2017 року о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_4 затриманий у відповідності зі ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

28 квітня 2017 року о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_4 повідомлено про підозру, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушенні підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування.

Слідчий в клопотанні і в судовому засіданні посилався на те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, намагався переховуватися від правоохоронних органів; під час досудового розслідування є необхідність в проведенні слідчих дій зі свідками, а підозрюваний має можливість впливати на них, із чого вбачається, що він залишаючись на волі може негативно вплинути на хід досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав і просив його задовольнити.

Підозрюваний заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. У судовому засіданні пояснив, що вчинив злочин обороняючись від потерпілого, оскільки останній мав перевагу у силі , віці і першим вчинив бійку, та спричинив тілесні ушкодження підозрюваному, він боявся за своє життя.

Захисник у судовому засіданні проти задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - заперечував і пояснив, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце роботи і проживання, має на утриманні дружину; підозрюваний зазнав нападу з боку потерпілого і тому у нього були підстави побоюватися за своє життя та здоров`я. Доказів можливості у підозрюваного негативно вплинути на хід досудового слідства не надано, у зв`язку з чим просить у триманні під вартою-відмовити, а обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя вислухав пояснення сторін кримінального провадження, дослідив матеріали клопотання і приходить до таких висновків.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Разом з тим, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні « Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім цього у справі « Феррарі-Браво проти Італії» ЄСПЛ вказав, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.
У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, підтверджується зібраними матеріалами під час досудового розслідування, зокрема, поясненнями свідків, письмовими поясненнями підозрюваного, витягом з кримінального провадження, довідкою судово-медичної експертизи про отримані тілесні ушкодження потерпілим.

Також слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що при обранні запобіжного заходу слідчий повинен надати доказі наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, які можуть не бути настільки вагомими, як докази, на підставі яких вирішується питання щодо винності особи у вчиненні кримінального правопорушення. Тому всі наявні сумніви, на які посилається захисник, повинні бути в подальшому перевірені під час досудового розслідування даного кримінального провадження.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є особливо тяжким, об`єктом злочинного посягання було життя потерпілого, внаслідок протиправних дій підозрюваного настала смерть потерпілого; підозрюваний покинув місце вчинення злочину - у зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що він може негативно впливати на хід досудового розслідування.

Менш суворий вид запобіжного заходу не може бути застосований через особливу тяжкість кримінального правопорушення та суспільну резонансність кримінального провадження., у зв`язку з чим доводи захисника в обґрунтування заперечень проти задоволення клопотання не є підставою для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії досудового розслідування.

На цих підставах слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання підозрюваного і захисника про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім того, керуючись ч.3 ст.183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає за необхідне у даному випадку розмір застави не визначати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-179, 184, 193, 194, 196 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою- задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків на строк шістдесят днів, тобто до 26 червня 2017 року включно.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 і підозрюваного ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту- відмовити.

Вручити копію ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1