АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/4062/16-к Номер провадження 11-кп/786/314/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Надержинщинською виправною колонією № 65, провадження за апеляційними скаргами прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 05 січня 2017 року про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою суду, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.12.2014 року за ч. 2 ст. ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

відмовлено в задоволенні спільного подання Надержинщинської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області № 65 та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Мотивуючи своє рішення, суддя вказав, що участь засудженої в художньо-самодіяльній організації, за що було застосовано одне заохочення, свідчить про позитивні тенденції в її поведінці, але встановлені судом обставини, дані про особу засудженої, не дають підстав вважати, що сумлінною поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_7 довела своє виправлення і до неї може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційними скаргами, звернулись прокурор Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та засуджена ОСОБА_7 .

Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, з огляду на її безпідставність та незаконність, і постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання Надержинщинської виправної колонії № 65 щодо ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На обґрунтування вимог вказує, що засуджена ОСОБА_7 відбула необхідний строк покарання для застосування умовно-дострокового звільнення, за час відбуття покарання загалом зарекомендувала себе з позитивної сторони, до складу злочинної ієрархії не відноситься, злочинні традиції не підтримує, не прагне до лідерства, жаргоном не володіє.

Крім того, за час відбування покарання має 1 заохочення за активну участь у роботі самодіяльних організацій. Засуджена не допускала порушень режиму відбування покарання, приймає участь в програмах диференційного виховного впливу засуджених, працевлаштована за власним бажанням на виробництві установи в швейну бригаду. Згідно довідки норм виробітку, ОСОБА_7 має посередній виробіток обсягів роботи із постійним збільшенням відсотку праці.

Також зазначає, що засуджена на профілактичних обліках в установі не перебуває, усвідомлює тяжкість вчиненого злочину, визнає себе винною та щиро розкаюється.

Засуджена ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та звільнити її умовно-достроково від відбування покарання.

В обґрунтування вимог вказує, що за термін відбування покарання режиму вона не порушувала, не має жодних стягнень та зауважень, є учасником художньо-самодіяльної організації, за що має заохочення (подяку).

Заслухавши доповідь судді, засуджену ОСОБА_7 на підтримку поданих апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_6 , який подану апеляційну скаргу не підтримав та заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженої, перевіривши матеріали провадження та особової справи засудженої, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-дострокове звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р., умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженої, суд першої інстанції всебічно та об`єктивно дослідив дані про особу засудженої. Зокрема те, що, ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів та знову вчинила умисний тяжкий злочин - незаконне виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, вчинений повторно, за який засуджена вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.12.2014 року за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, за час відбування покарання стягнень не мала та має лише 1 заохочення.

Заохочення було застосоване у зв`язку з тим, що засуджена є членом художньо-самодіяльної організації та приймала участь в концертах, а безпосередньо за сумлінну поведінку та ставлення до праці, дотримання вимог режиму відбуття покарання заохочення не застосовувались.

Крім того врахував, що засуджена допускала порушення режиму відбування покарання у зв`язку з чим з нею проводилась бесіда, характеристики на засуджену від 18.02.2016 року, 22.06.2016 року, відповідно до яких засуджена не стає на шлях виправлення, до роботи відноситься пасивно, ініціативи в роботі не проявляє , роботи по благоустрою та із самообслуговування виконує під наглядом адміністрації.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що участь засудженої в художньо-самодіяльній організації, за що було застосовано одне заохочення, свідчить про позитивні тенденції в її поведінці, але встановлені судом обставини, дані про особу засудженої, не дають підстави вважати, що сумлінною поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_7 довела своє виправленні і до неї може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, оскільки головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджена сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення. В той же час, колегія суддів, вивчивши матеріали провадження та особової справи засудженої ОСОБА_7 , таких обставин не вбачає.
Таким чином, судом першої інстанції було дотримано вимог чинного законодавства, при вирішенні питання щодо можливості умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, та прийнято законне та обґрунтоване рішення, з огляду на відсутність підстав вважати доведеним, що засуджена сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.
З огляду на це, доводи апеляційних скарг прокурора та засудженої не відповідають матеріалам провадження та особової справи ОСОБА_7 , а тому задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 05 січня 2017 року про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4