УХВАЛА

Справа № 569/846/17

23 січня 2017 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю прокурора ОСОБА_2 , розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону майора юстиції ОСОБА_2 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Кузнецовськ, Рівненської області, громадянина України, українця, із професійно-технічною освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця за контрактом, старшого інструктора (сапера) групи захоплення взводу спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , старшого сержанта, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Прокурор військової прокуратури Рівненського гарнізону майор юстиції ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України.
В обґрунтування клопотання вказав, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000213 від 01 грудня 2016 року внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України.

Із матеріалів клопотання убачається, що гр. ОСОБА_3 21 червня 2013 року уклав контракт на проходження військової служби у Внутрішніх військах Збройних Сил України (у подальшому переформовані у Національну Гвардію України).

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №126 (по стройовій частині) від 26 червня 2013 року ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого майстра відділення обслуговування інженерно-технічних засобів охорони взводу інженерно-технічного забезпечення та зв`язку військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №180 (по стройовій частині) від 01 вересня 2015 року ОСОБА_3 призначено на посаду старшого інструктора (сапера) групи захоплення взводу спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , яку він обіймає на даний час.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року в Україні оголошена часткова мобілізація, заходи якої тривають на даний.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №132 від 24 червня 2016 року строк дії контракту старшому сержанту ОСОБА_3 продовжено відповідно до ст. 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» до закінчення особливого періоду.

Поряд із цим, право на звільнення старший сержант ОСОБА_3 відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку проходження військової служби» не набув, оскільки вислужив менше 18 місяців після продовження дії контракту на особливий період.

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем старший сержант ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Разом із тим, сержант ОСОБА_3 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи військовослужбовцем Національної Гвардії України, діючи умисно, із метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану близько 08 год. 10 хв. 14 листопада 2016 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , відправившись у невідомому напрямку, проводить час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконує.

19 січня 2017 року, у зв`язку з неможливістю вручення повідомлення про підозру особисто ОСОБА_3 через не встановлення його місцезнаходження, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень за місцем служби.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч.3 ст. 408 КК України - дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 повідомив, що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Близько 08 год. 00 хв. 14 листопада 2016 року під час ранкового шикування він виявив відсутність на службі старшого сержанта ОСОБА_3 , який самовільно залишив військову частину. Пошуки останнього позитивного результату не дали. ОСОБА_3 зник у невідомому напрямку до військової частини не повертався, до виконання своїх службових обов`язків не приступав.

Аналогічні покази дали свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які являються співслужбовцями останнього.

19 січня 2017 року винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

На виклики до військової прокуратури Рівненського гарнізону підозрюваний ОСОБА_3 не з`являється, його місцезнаходження встановити не можливо.

На даний час підозрюваний ОСОБА_3 вчиняє продовжуваний злочин, а отже наявні ризики передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задоволити.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення із наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Відповідно до ч.4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Враховуючи те, що прокурором доведено, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного та те, що підозрюваний ОСОБА_3 переховується від органів досудового розслідування та перебуваючи на волі вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя прийшов до висновку, що слід надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_3 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.189, 190 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Надати дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Кузнецовськ, Рівненської області, громадянина України, українця, із професійно-технічною освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця за контрактом, старшого інструктора (сапера) групи захоплення взводу спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , старшого сержанта, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного ОСОБА_3 до суду або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали.

Копію даної ухвали направити в ГУ НП в Рівненській області для виконання.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий