Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 539/1272/17
Провадження № 1-кп/553/147/2017
В И Р О К
Іменем України
29.06.2017м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 ,

обвинувачених - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000225 від 18.05.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ворожба Білопільського району Сумської області, українця, громадянина України, середня освіта, перебуваючого в цивільному шлюбі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 06.10.2006 Балаклійським р/с Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;

2) 03.04.2008 Балаклійським р/с Харківської області за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;

3) 24.03.2011 Дергачівським р/с Харківської області за ч. 3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 05.08.2013 року за постановою Жовтневого р/с м. Харкова умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 2 місяці 18 днів.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 КК України ,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Пятихатки, Пятихатського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, без освіти, перебуваючого у цивільному шлюбі, осіб на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 КК України ,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Носівка Носівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта 3 класи, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 17.10.2007 Ніжинським районним судом Чернігівської обл. за ч.3 ст. 185 КК України до 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75, ст. 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

2) 03.03.2008 Ніжинським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. 30.07.2010 звільнився з Прилуцької ВК Чернігівської області умовно - достроково, на не відбутий строк 1 рік 3 місяці 7 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 КК України ,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 вчинили ряд нападів, з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений організованою групою, поєднаний з проникненням у житло, особою яка раніше вчинила розбій за наступних обставин.

Так, на початку червня 2016 року ОСОБА_13 , переслідуючи мотиви незаконного збагачення, створив організовану злочинну групу, тобто стійке об`єднання групи осіб для спільного заняття злочинною діяльністю, а саме вчинення особливо тяжких кримінальних правопорушень, корисливого спрямування - розбійних нападів на приватні домогосподарства громадян.

До складу організованої злочинної групи ОСОБА_13 залучив ніде не працюючих та не маючих законних джерел прибутку раніше знайомих мешканців Карлівського району Полтавської області, яких з ним поєднувало етнічне походження, а саме раніше судимого за вчинення корисливих злочинів ОСОБА_12 , свого троюрідного брата, раніше судимого за вчинення корисливих злочинів ОСОБА_10 та неповнолітнього ОСОБА_11 .

При створенні злочинної групи ОСОБА_13 використав тривалі дружні зв`язки з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , при цьому усвідомлював, що вказані особи фізично здорові та розвинені, ніде не працюють, не мають постійного джерела доходів, а також досвід вчинення кримінальних правопорушень корисливого спрямування, зокрема незаконного проникнення до приміщень, наявного у ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , за вчинення кримінальних правопорушень корисливого характеру.

Крім цього, ОСОБА_13 усвідомлював, що маючи у розпорядженні автомобіль ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , учасники організованої групи матимуть можливість мобільного пересування по території Полтавської області, що забезпечить тривалу злочинну діяльність групи.

В процесі тривалого дружнього спілкування між ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 налагоджені та узгоджені тісні довірливі психологічні стосунки, які трансформувались в спеціальні загальні правила поведінки та стійку злочинну діяльність учасників організованої злочинної групи.

Ієрархічна побудова злочинної групи базувалась на лідерських якостях ОСОБА_13 .

Дана організована злочинна група характеризувалась корисливою направленістю дій її учасників, єдністю їх намірів, щодо отримання наживи шляхом розбійних нападів, тотожністю способу вчинення злочинів, мобільністю, своєю стійкістю, чіткою розробкою планів вчинення злочинів, детальною підготовкою до вчинення злочинів, розподілом ролей між співучасниками, а в кінцевому результаті раніше обумовленим розподілом незаконного доходу.

Крім того, всі члени організованої злочинної групи були обізнані щодо протиправних цілей угрупування, виявляли бажання і сприяли досягненню визначеної мети вчинення злочинів, в межах відведеної кожному з учасників групи спеціальної ролі.

Кримінальне правопорушення вчинялись з прямим умислом, тобто учасники злочинної групи усвідомлювали суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачали суспільне небезпечні наслідки та бажали їх настання, переслідуючи корисливі мотиви та мету власного збагачення за рахунок чужого майна.

Окремо слід зазначити, що дії членів групи під час нападу характеризувалися крайньою жорстокістю по відношенню до потерпілих та виразилися в спричиненні потерпілим тілесних ушкоджень та погроз застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я у випадку відмови передачі нападникам грошових коштів.

Будучи організатором злочинної групи, ОСОБА_13 підібрав учасників групи, розподілив між ними ролі, підшукав об`єкти протиправного посягання, розробляв плани вчинення нападів, при цьому з`ясовуючи умови і обставини (місце, час) при яких вони повинні вчинятись. Крім того, організовував та самостійно проводив ретельну підготовку до вчинення кримінальних правопорушень, а саме: попередньо виїжджав до об`єктів нападу, обстежував шляхи підходу - відходу, встановлював і аналізував наявність перешкод та умов, що сприяли вчиненню розбійних нападів, давав відповідні вказівки співучасникам. Безпосередньо приймав активну участь у вчиненні розбійних нападів та керував діями інших співучасників. Брав на себе роль лідера під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілим.

Використовуючи автомобіль ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , який на законних підставах перебував в його розпорядженні, перевозив учасників організованої злочинної групи до заздалегідь підібраних об`єктів нападу та забезпечував їхній швидкий відхід з місця вчинення кримінальних правопорушень. Крім цього, ОСОБА_13 підбирав спеціально пристосований одяг, а саме футболки, якими співучасники прикривали обличчя, рукавички, визначав розстановку та послідовність дій співучасників групи та прикриття злочинної діяльності, постійно аналізуючи на місці вчинення злочину навколишню обстановку, в тому числі за сигналами інших учасників групи, а також негайне переховування викраденого майна, цінностей, грошових коштів та розподіляв їх між співучасниками.

Спільно з іншими співучасниками розбійного нападу прийняв рішення на вжиття заходів до укриття кримінального правопорушення, а саме позбавлення життя потерпілих, які були зв`язані та перебували у безпорадному стані, шляхом спричинення тілесних ушкоджень. З метою дотримання заходів безпеки, знищував мобільні термінали потерпілих, чим унеможливлював виклик поліції на місце вчинення кримінального правопорушення, що давало час учасникам злочинного угрупування зникнути з місця події.

ОСОБА_10 , будучи активним учасником організованої злочинної групи та маючи досвід вчинення кримінальних правопорушень корисливого спрямування, зокрема поєднаного з незаконним проникненням до приміщень, відповідно до відведеної йому ролі, спрямованої на досягнення плану вчинення кримінальних правопорушень, за вказівкою ОСОБА_13 на автомобілі ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у розпорядженні останнього, перевозив учасників групи з місця вчинення нападу, безпосередньо приймав участь у вчиненні розбійних нападів, активно чинив моральний тиск на потерпілих, з метою відшукання коштів та цінностей належних останнім. Разом з іншими співучасниками обшукував домогосподарства потерпілих на наявність грошей та цінностей, з метою заволодіння чужим майном.

ОСОБА_12 , будучи учасником організованої злочинної групи, відповідно до відведеної йому ролі, спрямованої на досягнення заздалегідь розробленому плану вчинення кримінальних правопорушень безпосередньо приймав участь у вчиненні розбійних нападів, активно чинив фізичний та моральний тиск на потерпілих, що виражалось в нанесенні тілесних ушкоджень останнім, з метою відшукання коштів та цінностей належних останнім. Разом з іншими співучасниками обшукував домогосподарства потерпілих на наявність грошей та цінностей, з метою заволодіння чужим майном. За вказівкою ОСОБА_13 , з метою дотримання заходів безпеки, спостерігав за навколишньою обстановкою.

ОСОБА_11 будучи неповнолітнім учасником організованої злочинної групи, відповідно до відведеної йому ролі, спрямованої на досягнення плану вчинення кримінальних правопорушень, безпосередньо приймав участь у вчиненні розбійних нападів, активно чинив моральний тиск на потерпілих, з метою відшукання коштів та цінностей належних останнім. Разом з іншими співучасниками обшукував домогосподарства потерпілих на наявність грошей та цінностей, з метою заволодіння чужим майном.

Механізм злочинної діяльності організованої злочинної групи відбувався за наступною схемою: після підбору ОСОБА_13 домогосподарства, як об`єкту вчинення розбійного нападу, вивчення його місцезнаходження, зокрема шляхів підходу відходу до нього, ОСОБА_13 збирав співучасників організованої злочинної групи, повідомляв їм попередньо розроблений план вчинення нападів з урахуванням конкретної місцевості. В подальшому, в темну пору доби, на автомобілі ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у розпорядженні останнього, перевозив співучасників до місця вчинення нападу, де розташований будинок потерпілих - предмет злочинного посягання. Згідно раніше визначеного плану та розподілених ролей, спрямованих на вчинення злочину, учасники злочинної групи під керівництвом ОСОБА_13 з використанням засобів конспірації та прикриття обличчя футболками, які використовувались як маски, рукавичок, долаючи різні перепони на своєму шляху, проникали на подвір`я, а в подальшому до приміщення приватних будинків шляхом демонтажу скла вікна, пошкодження, відкриття чи вибиття вхідних дверей, проникали до будинку, одразу наносили тілесні ушкодження потерпілим, з метою подолання їхнього опору чи можливого опору, погрожуючи застосуванням насильства до них чи інших членів сім`ї потерпілих, з використанням предметів побуту, ножа, праски тощо, вимагали грошові кошти та матеріальні цінності, відшукували їх самостійно, у разі опору потерпілих чи неповідомленні про місце розташування цінностей продовжували наносити тілесні ушкодження. Після отримання майна потерпілих виносили його з будинку, прямували до місця розташування автомобіля, що був розташований неподалік від місця вчинення злочину. Отримане в результаті нападу майно, цінності та кошти ОСОБА_13 розподіляв між учасниками організованої групи.

Протягом червня - липня 2016 року ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій направлених на вчинення у складі організованої злочинної групи нападів з метою заволодіння чужим майном, поєднаних із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчиненому особами, які раніше вчинили розбій, поєднаний з проникненням у житло, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, вчинили наступні злочини, спрямовані на реалізацію свого протиправного плану:

ЕПІЗОД 1. 06.06.2016, у вечірній час доби, ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , діючи умисно, у складі організованої злочинної групи, відповідно до раніше розробленого плану вчинення злочину, відомого усім співучасникам, на автомобілі ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , що перебував у розпорядженні ОСОБА_13 , прибули у село Зайці Другі Котелевського району Полтавської області, з метою вчинення розбійного нападу на підшуканий ОСОБА_13 об`єкт протиправного посягання - домоволодіння ОСОБА_14 , 1955 року народження, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 вказаного населеного пункту.

Залишивши автомобіль біля зупинки громадського транспорту, ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 приблизно опівночі, підійшли по вулиці, до будинку ОСОБА_14 , достовірно знаючи, що ОСОБА_14 живе сама, останні через хвіртку, з тилу будинку, зайшли на подвір`я домогосподарства. У подальшому, з метою дотримання заходів безпеки, через вікна будинку пересвідчились у тому, що ОСОБА_14 вдома одна. В свою чергу ОСОБА_14 , помітивши, що у вікна будинку зазирають невідомі особи, почала кричати, погрожуючи працівниками міліції та застосуванням зброї. Через деякий час, близько 00 год. 05 хв. 07.06.2016 пересвідчившись, що у ОСОБА_14 немає засобів захисту, ОСОБА_13 дав команду учасникам злочинної групи заходити в будинок та вийняв скло з вікна зліва від вхідних дверей. Після цього, ОСОБА_13 , на виконання заздалегідь розробленого плану вчинення злочинів, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, просунув руку в утворений отвір у вікні, дотягнувся до замка, на який запирались вхідні двері та відчинив їх. Після цього, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за командою ОСОБА_13 разом з ним зайшли в будинок, а ОСОБА_12 залишився на подвір`ї будинку на випадок попередження про небезпеку, після чого впевнившись, що їх дії залишилися непоміченими також зайшов до будинку.

За вказівкою ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 залишились в коридорі будинку та шукали по шафах та шухлядах грошові кошти та цінності, а решта учасників злочинної групи попрямували до кімнати, в якій знаходилась ОСОБА_14 . Виявивши останню в кріслі перед телевізором, ОСОБА_12 присів біля ОСОБА_14 та застосовуючи моральний тиск і погрожуючи фізичним насиллям вимагав повідомити місця зберігання грошових коштів та цінностей. ОСОБА_13 в цей час шукав по шафах та шухлядах гроші та цінності. Розуміючи, що ОСОБА_14 може чинити опір та кричати, ОСОБА_12 хустками, які знайшов в кімнаті, прив`язав останню до крісла та зав`язав їй рота. Продовжуючи погрози ОСОБА_14 , ОСОБА_12 дістав з кишені ніж, та демонструючи його, пригрозив ОСОБА_14 фізичною розправою. Після чого ОСОБА_14 вказала на свою сумку, яка лежала на столі. Виявивши в сумці лише 800 гривень та розраховуючи на більшу суму, ОСОБА_13 наніс ОСОБА_14 рукою стиснутою в кулак 5 ударів по обличчю, в результаті чого, згідно висновку судово-медичної експертизи №837 від 08.07.2016, спричинив їй наступні тілесні ушкодження: гематому та садна шкіри обличчя, які кваліфікуються у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Усвідомлюючи реальну небезпеку своєму життю та здоров`ю ОСОБА_14 вказала на дволітрову банку з грошима в сумі 9000 гривень, яка розташована у серванті, які забрав ОСОБА_11 . Водночас з тим, ОСОБА_12 зняв з вух ОСОБА_14 золоті сережки, вартістю зі слів потерпілої 1000 гривень.

Досягнувши злочинної мети, ОСОБА_13 дав команду ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 покинути будинок. З метою забезпечення заходів безпеки та виключенню можливості потерпілої покликати на допомогу, в тому числі працівників поліції, ОСОБА_13 забрав зі столу два мобільних телефони належних ОСОБА_14 , а також статуетку із зображенням ангела хранителя, які вартості зі слів потерпілої не становлять. Вийшовши з будинку, ОСОБА_13 витягнув сім-картки з мобільних терміналів ОСОБА_14 та викинув їх разом з телефонами. Повернувшись до автомобіля, ОСОБА_13 розподілив отримані під час вчинення даного злочину кошти порівну між ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та собою.

Зазначеними діями учасниками організованої злочинної групи потерпілій ОСОБА_14 спричинено матеріальної шкоди на загальну суму 10800 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у нападі, з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений організованою групою, поєднаний з проникненням у житло ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України.

ЕПІЗОД 2. Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, 11.06.2016, близько опівночі, ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , діючи умисно, у складі організованої злочинної групи, відповідно до раніше розробленого плану вчинення злочину, відомого усім співучасникам, на автомобілі ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , що перебував у розпорядженні ОСОБА_13 , прибули до м. Лубни Полтавської області, з метою вчинення розбійного нападу на підшуканий ОСОБА_13 об`єкт протиправного посягання - домоволодіння ОСОБА_16 .

Залишивши автомобіль на іншій вулиці, ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пішли до подвір`я будинку АДРЕСА_5 , де мешкають ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , де перелізши через паркан потрапили на подвір`я будинку. ОСОБА_13 , з метою забезпечення заходів безпеки, дав вказівку ОСОБА_12 залишатись на подвір`ї, на той випадок, якщо хтось прийде, попередити їх про небезпеку, а сам підійшовши до вхідних дверей в будинок, вийняв скло з вікна зліва від вхідних дверей, відчинив дверний замок та дав команду ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заходити з ним в будинок. Після цього, на виконання заздалегідь розробленого плану вчинення злочинів, відповідно до відведеної кожному ролі, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 незаконно проникли в будинок, а ОСОБА_12 , впевнившись, що їх дії залишилися непоміченими також зайшов до будинку.

За вказівкою ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 залишились у коридорі будинку та шукали коштів та цінностей, а ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , побачивши в залі ОСОБА_17 , який спав на дивані, дротом від праски, яку знайшли у будинку, зв`язали йому руки, а коли той прокинувся, ОСОБА_13 наніс йому один удар пальцями руки, зігнутими в кулак по шиї, а потім, перевернувши ОСОБА_17 на спину, наніс ще 7 ударів по його обличчю та один у груди, від чого ОСОБА_17 втратив свідомість. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №363 від 22.09.2016, вказаними діями ОСОБА_13 спричинив ОСОБА_17 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 4-го ребра справа по середній пахвовій ліній без зміщення, струсу головного мозку, гематом: навколо лівого ока, навколо правого ока, в області шиї зліва від тіла нижньої щелепи зліва до лівої ключиці, синця в області кінчика та крил носу, садна в області лобу зліва над бровою, крововиливу в білочну оболонку лівого ока у внутрішнього та зовнішнього кута, крововиливів на слизовій оболонці: верхньої губи зліва, на слизовій оболонці верхньої губи справа, на слизовій оболонці нижньої губи справа, садна в області підборіддя по середині, які по ступеню тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

В подальшому, при обстеженні будинку, в іншій кімнаті ОСОБА_13 виявив ОСОБА_18 , яка спала на дивані та схопивши її за шию почав душити, після чого ОСОБА_12 потяг потерпілу в зальну кімнату, де штовхнувши, всадив на крісло.

Реалізовуючи злочинний план, ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 застосовуючи моральний тиск і погрожуючи фізичним насиллям ОСОБА_18 , вимагали повідомити місця схованки коштів та цінностей, а коли вона сказала, що в неї є лише 1300 гривень, ОСОБА_13 наніс їй 3 удари пальцями руки, зігнутими в кулак, по обличчю, спричинивши ОСОБА_18 згідно висновку судово-медичної експертизи №213 від 15.06.2016, тілесні ушкодження у вигляді гематоми навколо правого ока, синця на нижній повіці лівого ока, синця в області перенісся, садна в області носу та нижньої повіки лівого ока, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Продовжуючи погрози та тиск на ОСОБА_18 , ОСОБА_10 зняв з її вух сережки, після цього ОСОБА_18 вказала, що на столику лежить золотий хрестик та в серванті золота каблучка сина. В цей час ОСОБА_13 взяв праску та кусачки, які знайшов в будинку та пригрозив нанесенням ними тілесних ушкоджень. ОСОБА_18 , усвідомлюючи реальну небезпеку своєму життю та здоров`ю, вказала на схованку в спальні під диваном у підлозі. Виявивши та заволодівши грошима, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 прив`язали ОСОБА_18 до стільця. З метою забезпечення заходів безпеки та виключенню можливості покликати на допомогу, в тому числі працівників поліції, ОСОБА_13 забрав зі столу два мобільних телефони та заховав їх за кріслом в будинку.

Таким чином, ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , заволодівши грошовими коштами в сумі 61 300 грн., позолоченими сережками - згідно висновку експерта № 1004/2 від 10.04.2017 року вартістю 38,79 грн. та золотою каблучкою вартістю зі слів потерпілої 1200 грн., належними ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , з місця злочину зникли, а здобуте під час вчинення злочину, ОСОБА_13 порівну розподілив між усіма учасниками. Своїми діями співучасники спричинили ОСОБА_17 та ОСОБА_18 матеріальної шкоди на загальну суму 62 538,78 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у нападі, з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений організованою групою, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України.

ЕПІЗОД 3.Не зупинившись на досягнутому, 02.07.2016, опівночі, ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , діючи умисно, у складі організованої злочинної групи, відповідно до раніше розробленого плану вчинення злочину, відомого усім співучасникам, на автомобілі ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , що перебував у розпорядженні ОСОБА_13 , прибули у с. Безуглівка Козельщинського району Полтавської області, з метою вчинення розбійного нападу на підшуканий ОСОБА_13 об`єкт протиправного посягання - домоволодіння ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Залишивши автомобіль біля автодороги Полтава-Кременчук-Олександрія, ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підійшли до подвір`я будинку АДРЕСА_6 , де мешкали ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , а в подальшому перелізши через паркан незаконно потрапили на подвір`я будинку. ОСОБА_13 , з метою забезпечення заходів безпеки, дав вказівку ОСОБА_12 залишатись на подвір`ї, на той випадок, якщо хтось прийде, попередити їх про небезпеку, а сам, разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з метою дотримання заходів безпеки, через вікна будинку пересвідчились у тому, що в приміщенні лише двоє осіб.

ОСОБА_13 , підійшовши до вхідних дверей в будинок, вийняв скло з вікна зліва від вхідних дверей, відчинив дверний замок та дав команду ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заходити з ним в будинок.

На виконання заздалегідь розробленого плану вчинення злочинів, відповідно до відведеної кожному ролі, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , проникли в будинок, а ОСОБА_12 , впевнившись, що їх дії залишилися непоміченими також зайшов до будинку.

За вказівкою ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 залишились у коридорі будинку та шукали кошти і цінності, а ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , побачивши в зальній кімнаті ОСОБА_20 , яка спала на дивані, зв`язали її, а коли вона прокинулась та намагалась кричати, ОСОБА_13 наніс їй один удар пальцями руки, стиснутими у кулак по обличчю та запитав про схованку з грошима. Не отримавши від неї очікуваної відповіді, ОСОБА_13 наніс ще близько 7 ударів по обличчю ОСОБА_20 пальцями руки, стиснутими у кулак, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді: синців навколо очей з переходом на перенісся, в лобно-скроневій області зліва, лівої щоки, підборіддя, правої щоки, крововиливів і ран слизових оболонок верхньої та нижньої губ, рани в ділянці підборіддя зліва, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Зв`язавши ОСОБА_20 , однак не подолавши таким чином її опір, оскільки остання намагалась кричати, ОСОБА_13 накинув на її обличчя подушку та почав придушувати нею ОСОБА_20 , після чого наступив ногою на її шию, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді: синця в ділянці шиї зліва, крововиливів в м`які тканини шиї зліва на рівні щитоподібного хряща та голосових зв`язок, крововиливів в ділянці кореня язика, які по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя під час отримання. Від таких дій ОСОБА_13 ОСОБА_20 померла. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 431 від 08.08.2016 смерть ОСОБА_20 настала в результаті механічної асфіксії від здавлення органів шиї тупим предметом.

Вище вказані дії ОСОБА_13 , які потягли за собою смерть ОСОБА_20 не охоплювались намірами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та вийшли за межі досягнутої домовленості на вчинення розбійного нападу.

Дочекавшись, що ОСОБА_20 перестала рухатись, ОСОБА_13 залишив її та разом з ОСОБА_11 пішов до спальні, в якій на ліжку спав ОСОБА_19 . Там ОСОБА_13 , наніс один удар пальцями руки, стиснутими в кулак по голові ОСОБА_19 , спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді синця на лівій вушній раковині, яке по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, та запитав, про схованку з грошима.

Отримавши відповідь, ОСОБА_13 дав вказівку ОСОБА_10 шукати гроші в сараї. Коли ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , який йому в цьому допомагав, не змогли відчинити двері в сарай, до них приєднався ОСОБА_13 , який ключами відчинив двері і в металевому бідоні з зерном знайшов банку з грошима в сумі 19 000 гривень. В цей час ОСОБА_11 залишався в будинку з ОСОБА_19 .

Забравши гроші в сумі 19 000 гривень, годинник ОСОБА_20 згідно висновку експерта №1004/2 від 10.04.2017 року, вартістю 127,95 гривень та пару сережок (біжутерія) - згідно висновку експерта №1004/2 від 10.04.2017 року, вартістю 12,42 гривень ОСОБА_13 дав вказівку спільникам залишити будинок та всі разом вони пішли до свого автомобіля, залишивши місце злочину. В подальшому в автомобілі ОСОБА_13 розподілив отримані гроші порівну між учасниками. Своїми умисними діями співучасники спричинили ОСОБА_20 та ОСОБА_19 матеріальної шкоди на загальну суму 19 140,37 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у нападі, з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений організованою групою, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України.

ЕПІЗОД 4. Не зупинившись на досягнутому, 10.07.2016, о 02.00 годині, ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , діючи умисно, у складі організованої злочинної групи, відповідно до раніше розробленого плану вчинення злочину, відомого усім співучасникам, на автомобілі ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , що перебував у розпорядженні ОСОБА_13 , прибули у с. Сидорівщина Великобагачанського р-ну Полтавської області, з метою вчинення розбійного нападу на підшуканий ОСОБА_13 об`єкт протиправного посягання - домоволодіння ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Залишивши автомобіль біля траси Київ-Харків, ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підійшли до будинку АДРЕСА_7 , де мешкають ОСОБА_21 , та ОСОБА_22 , де перелізши через паркан незаконно проникли до подвір`я вказаного будинку. ОСОБА_13 , з метою забезпечення заходів безпеки, дав вказівку ОСОБА_12 залишатись на подвір`ї, на той випадок, якщо хтось прийде, попередити їх про небезпеку, а сам, разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з метою дотримання заходів безпеки, через вікна будинку пересвідчились у тому, що в приміщенні лише двоє осіб. Після чого, підійшовши до вхідних дверей в будинок, на виконання заздалегідь прийнятого плану вчинення злочинів, відповідно до відведеної кожному ролі, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_13 дав вказівку ОСОБА_10 вибити вхідні двері в будинок, що вони разом і зробили.

Після чого, ОСОБА_13 дав команду ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заходити з ним до будинку. За дверима в цей час виявилась ОСОБА_22 , яка впала від удару вибитими дверима. ОСОБА_13 схопив ОСОБА_22 за волосся та потяг її в залу кімнату, посадив на ліжко, на якому лежала потерпіла ОСОБА_21 , в цей час ОСОБА_12 , впевнившись, що їхні дії залишилися непоміченими також зайшов до будинку.

Реалізовуючи злочинний план, ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 застосовуючи моральний тиск і погрожуючи фізичним насиллям ОСОБА_22 та ОСОБА_21 , вимагали повідомити місця схованки коштів та цінностей.

Після цього, за вказівкою ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 пішли до кухні будинку та шукали там кошти і цінності, а ОСОБА_13 , запитав у ОСОБА_22 про схованку з грошима.

Не отримавши очікуваної відповіді, ОСОБА_13 двічі наніс удар пальцями руки, зігнутими в кулак, по голові ОСОБА_22 та приставив до її шиї ніж, який приніс із собою. Потім ОСОБА_13 , ще двічі наніс ОСОБА_22 удари по голові пальцями руки, стиснутими в кулак, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді: синців, що розташовані на зовнішній поверхні правого плеча в середній третині, в лобній ділянці з права, навкруг правого ока, навкруг лівого ока, в ділянці лоба зліва, на лівій стінці носа, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, згідно висновку судово-медичної експертизи №220 від 15.07.2016.

Потім ОСОБА_13 , запитавши, де гроші, двічі наніс удари по обличчю ОСОБА_21 . Після чого ОСОБА_22 вказала на каструлі на кухні, де ОСОБА_10 знайшов 2500 гривень та на свою сумку, де ОСОБА_11 знайшов 500 гривень, а також сумку на вішалці, в якій було 4000 гривень, які в подальшому знайшов ОСОБА_12 .

Крім цього ОСОБА_13 забрав електронний тонометр GAMMA згідно висновку експерта № 1004/2 від 10.04.2017 року, вартістю 357,30 гривень. Також з будинку ОСОБА_22 ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , забрали контурні ваги - зі слів потерпілої вартістю 100 гривень, мішок цукру зі слів потерпілої вартістю 800 гривень та шість літрів спиртової суміші (самогону) зі слів потерпілої вартістю 240 гривень. В подальшому ОСОБА_13 зв`язав ОСОБА_22 та з метою забезпечення заходів безпеки та виключенню можливості потерпілої покликати на допомогу, в тому числі працівників поліції, забрав мобільний телефон належний ОСОБА_22 . Вийшовши з будинку, ОСОБА_13 витягнув сім-картку з мобільного терміналу ОСОБА_22 та викинув її разом з телефоном.

З вказаними речами ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пішли до свого автомобіля та з місця злочину зникли, а здобуте під час вчинення злочину ОСОБА_13 розподілив між учасниками. Своїми діями співучасники спричинили потерпілій ОСОБА_22 матеріальної шкоди на загальну суму 8497,30 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у нападі, з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений організованою групою, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України.

ЕПІЗОД 5. Продовжуючи свою злочинну діяльність, в ніч на 12.07.2016, ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , діючи умисно, у складі організованої злочинної групи, відповідно до раніше розробленого плану вчинення злочину, відомого усім співучасникам, на автомобілі ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , що перебував у розпорядженні ОСОБА_13 , прибули у с. Шершнівка Лубенського району Полтавської області з метою вчинення розбійного нападу на підшуканий ОСОБА_13 об`єкт протиправного посягання - домоволодіння ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Залишивши автомобіль на іншій вулиці, ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підійшли до подвір`я будинку АДРЕСА_8 , де мешкав ОСОБА_23 , де перелізши через паркан, вони потрапили на подвір`я будинку.

ОСОБА_13 , з метою забезпечення заходів безпеки, дав вказівку ОСОБА_12 залишатись на подвір`ї, на той випадок, якщо хтось прийде, попередити їх про небезпеку, а сам підійшовши до вхідних дверей в будинок, вийняв скло з вікна зліва від вхідних дверей, відчинив дверний замок та дав команду ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заходити з ним в будинок. Після цього, на виконання заздалегідь розробленого плану вчинення злочинів, відповідно до відведеної кожному ролі, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 незаконно проникли в будинок, а ОСОБА_12 , впевнившись, що їх дії залишилися непоміченими також зайшов до будинку.

За вказівкою ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 залишились у коридорі шукати кошти та цінності, а ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , зайшли до спальної кімнати, де останній побачивши в спальні ОСОБА_23 , який спав на ліжку, намагався його зв`язати, а коли той прокинувся та почав пручатися, ОСОБА_13 почав наносити йому удари дерев`яним бруском, який знайшов під ліжком, по голові та тулубу та запитувати, де гроші.

Не отримавши очікуваної відповіді, ОСОБА_13 продовжив наносити удари вказаним бруском по тілу та голові ОСОБА_23 , від чого останній втратив свідомість. Подолавши таким чином можливий опір з боку ОСОБА_23 , ОСОБА_13 спричинив останньому наступні тілесні ушкодження у вигляді: забитої рани в області лобу по середині і більш зліва, забитої рани в області лівої брові у внутрішнього кута ока, забитої рани в області підборіддя зліва, забитої рани на нижній губі зліва на межі червоної кайми, гематоми навколо лівого ока з горизонтальними надривами шкіри на нижній повіці лівого ока, гематоми в області лівої щоки, синця в області лобу справа, синця навколо правого ока, синця в області перенісся, перелому кісток носу, кровопідтічності м`яких тканин голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, в області лобу більш зліва, в області лобу справа, в лівій скроневій ділянці голови, в лівій потиличній ділянці голови, крововиливів під тверду мозкову оболонку над тім`яно-потиличними долями зліва і справа з переходом на ліву задню черепно-мозкову ямку у вигляді рідкої крові і червоно-коричневих згортків щільно фіксованих до оболонки, об`ємом до 60 мл, крововиливів під м`яку мозкову оболонку, в лівій тім`яно-потиличній долі, в області мозочка зліва, в правій тім`яно-потиличній долі, в області мозочка справа, краплинних крововиливів в кору потиличної долі зліва по конвексітальній і по базальній поверхні, гематоми в області шиї зліва в середній і нижній третині, синця по розгинаючій поверхні правого передпліччя в нижній третині, які по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення, згідно висновку судово-медичної експертизи № 194-д від 22.09.2016.

Після цього ОСОБА_13 стягнув ОСОБА_23 який був без свідомості разом з матрацом з ліжка на підлогу, щоб пошукати гроші під ним, але не знайшов. Обшукавши всі разом будинок, та виявивши в іншій кімнаті грошові кошти в сумі 3000 грн. та чотири військові нагороди, які матеріальної цінності не становлять, ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пішли до свого автомобіля та в подальшому з місця злочину зникли, а здобуте під час вчинення злочину, ОСОБА_13 порівну розподілив між учасниками.

ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_24 від отриманих тілесних ушкоджень помер, згідно висновку судово-медичної експертизи № 194 від 08.09.2016 смерть останнього настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалась крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку. Вище вказані дії ОСОБА_13 , які потягли за собою смерть ОСОБА_24 не охоплювались намірами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та вийшли за межі досягнутої домовленості на вчинення розбійного нападу.

Своїми діями співучасників потерпілому завдано матеріальної шкоди на загальну суму 3000 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у нападі, з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений організованою групою, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу із організованою злочинністю прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000225, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_10 , за участю захисника адвоката ОСОБА_25 з іншого укладено угоду про визнання винуватості від 15.05.2017 року, додержуючись наступних умов.

Згідно з угодою ОСОБА_10 під час досудового розслідування звернувся до прокурора із заявою щодо укладення угоди про визнання винуватості та призначення йому покарання за ч. 4 ст. 187 КК України у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. При цьому ОСОБА_10 зобов`язався дотримуватися наступних умов угоди:

а) беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі підозри, повідомленої 15.05.2017 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України;

б) співпрацювати з правоохоронними органами у викритті злочинних дій інших співучасників організованої злочинної групи, а саме ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які установлені під час досудового розслідування даного кримінального провадження при умові, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами;

в) надавати правдиві покази під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження та сприяти у встановленні органом досудового розслідування та судом обставин вчинення інкримінованих злочинів, ознак, які вказують на їх вчинення саме організованою злочинною групою, коли саме і протягом якого часу утворено організовану групу, відомості про її організатора та характер стосунків, які склалися між учасниками. Вказувати на характер дій організатора злочинної діяльності та кожного з підозрюваних у вчиненні злочинів та які ролі вони виконували під час кожного епізоду злочинної діяльності. Підтвердити надані ним відомості у цьому кримінальному провадженні під час судового розгляду, та у разі виділення відносно нього матеріалів в окреме провадження, надати вказані вище відомості під час досудового розслідування та судового розгляду кримінальних проваджень щодо інших учасників організованої злочинної групи.

Крім того, сторони угоди узгодили призначення покарання ОСОБА_10 за статтею 187 ч.4 КК України у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю підозрюваного (обвинуваченого).

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_10 в підготовчому судовому засіданні свою вину у зазначеному злочині визнав повністю відповідно до обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами угоди покарання. Крім того, пояснив, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладання угоди про визнання винуватості, що передбачені статтею 473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.

Суд, дослідивши наявні в суду матеріали, заслухавши думку прокурора, захисника, а також думку обвинуваченого щодо можливості затвердження укладеної угоди, вважає необхідним затвердити угоду між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він як обвинувачений має права, передбачені законом, в тому числі п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Судом також встановлено, що обвинувачений цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Проаналізувавши наявні в суду матеріали, пояснення обвинуваченого, позицію прокурора та захисника, суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З`ясувавши обставини справи та вивчивши наявні в суду матеріали, суд встановив, що угода між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_10 відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать вимогам КПК України і закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання; правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_10 за статтею 187 ч.4 КК України є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторіна; а також всіх потерпілих, які надали письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, а обвинувачений ОСОБА_10 має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим віднесений до категорії особливо тяжких злочинів, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_10 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України та погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_10 .

Під час досудового розслідування кримінального провадження прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу із організованою злочинністю прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000225, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_11 , за участю захисника адвоката ОСОБА_6 з іншого боку, у присутності законного представника - ОСОБА_9 укладено угоду про визнання винуватості від 10.05.2017 року, додержуючись наступних умов.

Відповідно до угоди, під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_11 , звернувся до прокурора із заявою щодо укладення угоди про визнання винуватості та призначення йому покарання за ч. 4 ст. 187 КК України у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі. При цьому ОСОБА_11 , зобов`язався дотримуватися наступних умов угоди:

а) беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі підозри, повідомленої 05.05.2017 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України;

б) співпрацювати з правоохоронними органами у викритті злочинних дій інших співучасників організованої злочинної групи, а саме ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_12 , які установлені під час досудового розслідування даного кримінального провадження при умові, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами;

в) надавати правдиві покази під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження та сприяти у встановленні органом досудового розслідування та судом обставин вчинення інкримінованих злочинів, ознак, які вказують на їх вчинення саме організованою злочинною групою, коли саме і протягом якого часу утворено організовану групу, відомості про її організатора та характер стосунків, які склалися між учасниками. Вказувати на характер дій організатора злочинної діяльності та кожного з підозрюваних у вчиненні злочинів та які ролі вони виконували під час кожного епізоду злочинної діяльності. Підтвердити надані ним відомості у цьому кримінальному провадженні під час судового розгляду, та у разі виділення відносно нього матеріалів в окреме провадження, надати вказані вище відомості під час досудового розслідування та судового розгляду кримінальних проваджень щодо інших учасників організованої злочинної групи.

Крім того, сторони узгодили погодитися на призначення ОСОБА_11 , основного покарання за скоєні злочини, передбачені, ч. 4 ст. 187 КК України, у виді 8 (восьми) років позбалення волі. Беручи до уваги, що ОСОБА_11 вчинив інкриміновані злочини у неповнолітньому віці, враховуючи положення ст. 98 КК України, додаткове покарання у виді конфіскації майна ОСОБА_11 не призначати.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_11 в підготовчому судовому засіданні свою вину у зазначеному злочині визнав повністю відповідно до обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами угоди покарання. Крім того, пояснив, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладання угоди про визнання винуватості, що передбачені статтею 473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.

Суд, дослідивши наявні в суду матеріали, заслухавши думку прокурора, захисника, а також думку обвинуваченого щодо можливості затвердження укладеної угоди, вважає необхідним затвердити угоду між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він як обвинувачений має права, передбачені законом, в тому числі п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Судом також встановлено, що обвинувачений цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Проаналізувавши наявні в суду матеріали, пояснення обвинуваченого, позицію прокурора та захисника, суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З`ясувавши обставини справи та вивчивши наявні в суду матеріали, суд встановив, що угода між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_11 відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать вимогам КПК України і закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання; правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_11 за статтею 187 ч.4 КК України є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін;а також всіх потерпілих, які надали письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, а обвинувачений ОСОБА_11 має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим віднесений до категорії особливо тяжких злочинів, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_11 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України та погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_11 .

Під час досудового розслідування кримінального провадження прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу із організованою злочинністю прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000225, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_12 , за участю захисника адвоката ОСОБА_7 з іншого боку укладено угоду про визнання винуватості від 12.05.2017 року, додержуючись наступних умов.

Згідно даної угоди, під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_12 звернувся до прокурора із заявою щодо укладення угоди про визнання винуватості та призначення йому покарання за ч. 4 ст. 187 КК України у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. При цьому ОСОБА_12 зобов`язався дотримуватися наступних умов угоди:

а) беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі підозри, повідомленої 10.05.2017 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України;

б) співпрацювати з правоохоронними органами у викритті злочинних дій інших співучасників організованої злочинної групи, а саме ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які установлені під час досудового розслідування даного кримінального провадження при умові, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами;

в) надавати правдиві покази під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження та сприяти у встановленні органом досудового розслідування та судом обставин вчинення інкримінованих злочинів, ознак, які вказують на їх вчинення саме організованою злочинною групою, коли саме і протягом якого часу утворено організовану групу, відомості про її організатора та характер стосунків, які склалися між учасниками. Вказувати на характер дій організатора злочинної діяльності та кожного з підозрюваних у вчиненні злочинів та які ролі вони виконували під час кожного епізоду злочинної діяльності. Підтвердити надані ним відомості у цьому кримінальному провадженні під час судового розгляду, та у разі виділення відносно нього матеріалів в окреме провадження, надати вказані вище відомості під час досудового розслідування та судового розгляду кримінальних проваджень щодо інших учасників організованої злочинної групи.

Крім того, сторони узгодили погодитися на призначення ОСОБА_12 покарання за скоєні злочини, передбачені, ч. 4 ст. 187 КК України, у виді 8 (восьми) років позбалення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю підозрюваного (обвинуваченого).

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_12 в підготовчому судовому засіданні свою вину у зазначеному злочині визнав повністю відповідно до обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами угоди покарання. Крім того, пояснив, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладання угоди про визнання винуватості, що передбачені статтею 473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.

Суд, дослідивши наявні в суду матеріали, заслухавши думку прокурора, захисника, а також думку обвинуваченого щодо можливості затвердження укладеної угоди, вважає необхідним затвердити угоду між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він як обвинувачений має права, передбачені законом, в тому числі п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Судом також встановлено, що обвинувачений цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Проаналізувавши наявні в суду матеріали, пояснення обвинуваченого, позицію прокурора та захисника, суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З`ясувавши обставини справи та вивчивши наявні в суду матеріали, суд встановив, що угода між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_12 відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать вимогам КПК України і закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання; правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_12 за статтею 187 ч.4 КК України є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін; а також всіх потерпілих, які надали письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, а обвинувачений ОСОБА_12 має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим віднесений до категорії особливо тяжких злочинів, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_12 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України та погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_12 .

Цивільні позови в рамках кримінального провадження потерпілими не заявлялись.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 468-475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Угоду від 15 травня 2017 року по кримінальному провадженню № 0000225, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу із організованою злочинністю прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_10 , за участю захисника адвоката ОСОБА_25 з іншого боку затвердити.

Визнати ОСОБА_10 винуватим за ст. 187 ч.4 КК України та призначити узгоджене покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Запобіжний захід ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою, строк покарання рахувати з моменту затриманн, тобто з 20.04.2017 року.

Угоду від 10 травня 2017 року по кримінальному провадженню № 0000225, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу із організованою злочинністю прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_11 за участю захисника адвоката ОСОБА_6 з іншого боку, у присутності законного представника - ОСОБА_9 затвердити.

Визнати ОСОБА_11 винуватим за ст. 187 ч.4 КК України та призначити узгоджене покарання у вигляді 8 (восьми) років позбалення волі.

Враховуючи положення ст. 98 КК України, додаткове покарання у виді конфіскації майна ОСОБА_11 не призначати.

Запобіжний захід ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою, строк покарання рахувати з моменту затримання, тобто з 06.12.2016 року.

Угоду від 12 травня 2017 року по кримінальному провадженню № 0000225, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу із організованою злочинністю прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_12 за участю захисника адвоката ОСОБА_7 з іншого боку затвердити.

Визнати ОСОБА_12 винуватим за ст. 187 ч.4 КК України та призначити узгоджене покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Запобіжний захід ОСОБА_12 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою, строк покарання рахувати з моменту затримання, тобто з 06.12.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у солідарному порядку витрати на залучення експертів для проведення 8 судово-дактилоскопічних експертиз, 13 судово-трасологічних експертиз, 1 експертизи холодної зброї, 1 експертизи волокон та волокнистих матеріалів, 1 молекулярно-генетичної експертизи, 1 судово-психологічної експертизи на загальну суму - 18054 грн. 04 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження до апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3