АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
з участю
прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002036 від 30.07.2015 року відносно
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1
та
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 ,
за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 24.06.2016 року,-
В С Т А Н О В И ЛА:
Цим вироком засуджені:
- ОСОБА_9 за ч.2 ст.186 КК,75 України на чотири роки позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на три роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
- ОСОБА_8 за ч.2 ст.186 КК України на чотири роки позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 завдану моральну шкоду у сумі 4900 гривень.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Захисник ОСОБА_10 продав апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , зі змісту якої вбачається, що він просить скасувати вирок суду щодо свого підзахисного та закрити щодо нього кримінальне провадження на підставі ч.2 ст.284 КПК України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вина ОСОБА_8 в суді не доведена, а вирок суду ухвалений з істотним порушенням вимог КПК України.
Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржили.
Згідно вироку суду,30.07.2015 року близько 01 год. 00 хв. обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 знаходилися по вул. Леніна в м. Полтава, неподалік від спортивного майданчика юридичної академії, де побачили потерпілого ОСОБА_7 , в якого в руці був мобільний телефон марки Самсунг моделі А3.

З метою заволодіння вказаним мобільним телефоном обвинувачені діючи за попередньою змовою, наздогнали потерпілого по вул. Леніна перед перехрестям з провулком Першотравневим в м. Полтава, де з метою подолання можливого опору, ОСОБА_8 обхопив ОСОБА_7 руками за тулуб та праву руку, тим самим сковував рухи останнього, а потім викрутив праву руку потерпілого, і в цей час, ОСОБА_9 , стоячи напроти потерпілого, вихопив з руки ОСОБА_7 мобільний телефон марки Самсунг моделі А3 вартістю 3 131 грн. згідно висновку експерта №2010/1 від 20.10.2015 в чохлі чорного кольору вартістю 50 грн., в якому було встановлено 2 сім-картки, а саме мобільного оператора «МТС» вартістю 10 грн., на рахунку якої були грошові кошти в сумі 10 грн. та сім-карткою мобільного оператора Лайф вартістю 10 гривень, на рахунку якої було 10 гривень.

Після цього, обвинувачені з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зникли та розпорядились ним на власний розсуд.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, захисника ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційного скарги, заперечення проти її задоволення прокурора ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_11 ; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знайшла підстав для її задоволення.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги, в апеляційній інстанції був повторно допитаний потерпілий ОСОБА_7 .

Так, потерпілий ОСОБА_7 , даючи показання суду першої інстанції, пояснив що 30.07.2015 року він йшов додому по вул. Леніна у м. Полтава, його зупинили обвинувачені. ОСОБА_9 , почав говорити, що ніби то потерпілий винен йому гроші, а Моторний, у свою чергу почав сковувати рухи потерпілого. Завдяки цьому обвинувачений ОСОБА_9 вихватив у нього мобільний телефон та пішов.

Під час повторного допиту в суді апеляційної інстанції, потерпілий дав аналогічні показання. Він впевнено відтворював дії кожного з обвинувачених під час відкритого заволодіння його телефоном. Крім того, пояснив, що під час досудового розслідування його дійсно декілька раз допитували. Зокрема, його кожного разу допитували перед пред`явленням для впізнання підозрюваних як щодо обставин вчинення ними злочину ,так і щодо прикмет за якими він зможе впізнати нападників.

Допитавши потерпілого під час апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла переконання, що суд першої інстанції правильно визнав показання потерпілого належним та допустимим доказом, поклавши їх в основу вироку.

При цьому колегія суддів наголошує на тому, що показання потерпілого повністю узгоджуються з сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів. Неспроможними є доводи апелянта щодо необхідності дослідження показань потерпілого які він давав під час досудового розслідування, оскільки така вимога не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.

Безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним всіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису і відеозапису тощо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення.

Як вбачається зі змісту журналу судового засідання та оскаржуваного вироку, в основу останнього покладено тільки безпосередньо досліджені судом показання обвинувачених, потерпілого та свідків, яким у вироку дана відповідна оцінка. За таких обставин доводи апелянта про те, що суд необґрунтовано відкинув показання свідків сторони захисту є безпідставними, оскільки у вироку суду зазначено, що показання цих осіб суперечить сукупності наданих стороною обвинувачення доказів, які в свою чергу повністю узгоджуються між собою.

Безпідставними також колегія суддів вважає твердження апелянта про те, що обвинувачений ОСОБА_9 обмовив себе та обвинуваченого ОСОБА_8 під тиском недозволених заходів з боку працівників правоохоронних органів, оскільки сам ОСОБА_9 категорично заперечує цю обставину, а інших доказів на підтвердження доводів апелянта немає. Посилання апелянта на наявність звукозапису розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в якій останній нібито пояснює свою процесуальну поведінку тим, що діє під примусом не спростовує пояснень самого ОСОБА_9 в судах першої та апеляційної інстанцій щодо правдивості його показань, щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину.

В той же час, доводи апелянта щодо неповноти судового розгляду в частині дослідження письмових доказів колегія суддів в деякій мірі вважає слушними. Так, зі змісту журналу судового засідання вбачається, що представник сторони обвинувачення в якості письмових доказів надав суду протоколи слідчих дій та висновок експерта. При цьому прокурором оголошувалось про зміст цих процесуальних документів, кожен з яких відкривався стороні захисту після закінчення досудового розслідування. Зі згоди всіх учасників судового розгляду, суд, без дослідження в судовому засіданні, долучив ці протоколи до матеріалів кримінального провадження.

Переглядаючи вирок суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів усунула неповноту судового розгляду на яку послався апелянт, шляхом дослідження письмових доказів на які послався суд у своєму вироку.

Так, за клопотанням сторони захисту, колегія суддів дослідила: протокол огляду місця події з фото таблицею від 30.07.2015 року; протокол пред`явлення особи для впізнання від 24.09.2015 року зі змісту якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 впізнав обвинуваченого ОСОБА_8 , який пограбував його 30.07.2015 року; протокол пред`явлення особи для впізнання від 25.09.2015 року зі змісту якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 впізнав обвинуваченого ОСОБА_9 , який пограбував його 30.07.2015 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.09.2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_14 впізнав обвинуваченого ОСОБА_9 , як особу, що продала йому мобільний телефон Самсунг А3; протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 17.10.2015 року згідно яких свідок ОСОБА_15 впізнав обвинуваченого ОСОБА_9 як особу, що продавала Бєлану мобільний телефон Самсунг А3 та ОСОБА_8 як особу, що принесла Бєлану цей телефон; висновком експерта № 2010/1 від 20.10.2015 року згідно якого вартість наданого на дослідження телефону Самсунг А3 складає 3131,73 грн. (а.с.157-160, 168-275, 192-195, 201-202).

Безпосередньо дослідивши вище зазначені докази та перевіривши їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), колегія суддів дійшла висновку, що вони відповідають критеріям, визначеним у частині 1 статті 94 КПК. Відтак, суд правильно поклав їх в основу вироку як достатні, взаємозв`язані та такі, що у своїй сукупності, разом з іншими доказами, повністю доводять вину обох обвинувачених в інкримінованому їм злочині.

Отже, висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на належних та допустимих доказах. Кваліфікація дій обох обвинувачених за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб є правильною.

Таким чином, переглянувши вирок суду в межах поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 апеляційної скарги захисника, колегія суддів не знайшла підстав для її задоволення.

Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404, 407, 419 КПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 24.06.2016 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_8 без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 24.06.2016 року по 22.11.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який утримується під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
С У Д Д І:

ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_18 .