ухвала
22 травня 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2016 року та вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31січня 2017 року,

в с т а н о в и в:
Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 191 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2015 року, та визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців.

Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2017 року скасовано вищевказаний вирок суду першої інстанції у частині призначеного ОСОБА_5 покарання. Призначено ОСОБА_5 покарання за ч. 3 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною матеріальною відповідальністю, обліком, зберіганням та розпорядженням матеріальними цінностями на усіх підприємствах, організаціях, установах незалежно від форми власності строком на 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2016 року, більш суворим, призначеного за цим вироком, ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною матеріальною відповідальністю, обліком, зберіганням та розпорядженням матеріальними цінностями на усіх підприємствах, організаціях, установах незалежно від форми власності строком на 3 роки.

07 березня 2017 року ОСОБА_4 подав до суду касаційної інстанції касаційну скаргу на вищевказані судові рішення щодо ОСОБА_5 , яка не відповідала вимогам статей 427, 433, 438 КПК України, з огляду на що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 березня 2017 року її було залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк на усунення недоліків.

Із наявної у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ інформації вбачається, що копію зазначеної ухвали захисник ОСОБА_4 отримав 24 березня 2017 року.

При цьому, в установлений кримінальним процесуальним законом строк, захисник не усунув недоліки касаційної скарги, поданої ним до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, про які йому було зазначено в ухвалі колегії суддів суду касаційної інстанції від 17 березня 2017 року.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

З урахуванням наведеного, касаційна скарга захисника ОСОБА_4 подана в інтересах засудженого ОСОБА_5 , підлягає поверненню.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

Повернути касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2016 року та вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2017 року щодо ОСОБА_5 .
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3