Ухвала
іменем україни

01 лютого 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015, щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України,

за касаційними скаргами прокурора ОСОБА_6 , який брав участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції, та прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 18 травня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі прокурор ОСОБА_7 , не погоджуючись із ухваленими щодо ОСОБА_5 судовими рішеннями через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд безпідставно при призначенні засудженому покарання за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, не призначив спеціальної конфіскації, натомість, призначив додаткове покарання, яке не передбачене санкцією ч. 1 ст. 204 КК України. Також прокурор вказує на невідповідність вироку та ухвали вимогам КПК України.

У касаційній скарзі прокурор ОСОБА_6 , не погоджуючись із ухваленими щодо ОСОБА_5 судовими рішеннями через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить їх змінити та виключити з них рішення про призначення ОСОБА_5 додаткового покарання у виді конфіскації незаконно виготовленої продукції та обладнання для її виготовлення. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що на час розгляду кримінального провадження у суді першої та апеляційної інстанцій додаткове покарання із санкції ч. 1 ст. 204 КК України було виключено на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації»від 18 лютого 2016 року.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2016 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18 травня 2016 року, ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 1 ст. 204 КК України та призначено йому за цим законом покарання у виді штрафу у розмірі тисяча п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 грн, з конфіскацією незаконно виготовленої продукції та обладнання для її виготовлення.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за те що він приблизно в квітні 2014 року в Погребищенському районі Вінницької області незаконно придбав у невстановленої слідством особи підакцизний товар - рідину зі вмістом спирту, яка містилася у двох діжках місткістю 220 дм3 кожна, за 12 320 грн.
Крім цього, ОСОБА_5 13 червня 2014 року, знаходячись на автостоянці між селами Торчиця та Винарівка Ставищанського району Київської області, з метою збуту придбав у невстановленої слідством особи підакцизний товар - рідину із вмістом спирту, яка містилася у трьох діжках місткістю 220 дм3 кожна, за 18 480 грн, перевіз їх до приватного будинку, належного його дружині ОСОБА_9 у АДРЕСА_2 , де їх розвантажив та зберігав до червня 2014 року з метою виготовлення та збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв. В цей же час за допомогою електронасоса «Waterpomp Model:QB-60» розливав рідину із вмістом спирту у пластикові пляшки місткістю 5 дм3 на території цього ж будинку. ОСОБА_5 , перебуваючи біля гаражного приміщення у м. Біла Церква Київської області збув ОСОБА_10 4 пластикові пляшки місткістю 5 дм3 кожна, з вищевказаною рідиною із вмістом спирту по ціні 175 грн за пляшку, всього на загальну суму 700 грн. Відповідно до висновків експерта № 740 хс від 24.07.2014 року та № 17813/18649/15-34 від 03.11.2015 року придбана засудженим рідина за об`ємною часткою етилового спирту не відповідає вимогам діючих державних стандартів ДСТУ 4221:2003 року « Спирт етиловий ректифікований. Технічні умови», що свідчить про незаконне її виготовлення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав скаргу прокурора ОСОБА_7 та частково прокурора ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга прокурора ОСОБА_6 підлягає задоволенню, касаційна скарга прокурора ОСОБА_7 - частковому задоволенню з огляду на таке.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 204 КК України в касаційному порядку не оспорюються.
Щодо доводів прокурорів, наведених у касаційних скаргах, про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, то вони заслуговують на увагу.
Так, судом першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, ОСОБА_5 призначено додаткове покарання у виді конфіскації незаконно виготовленої продукції та обладнання для її виготовлення.

Проте на момент постановлення судових рішень санкція ч. 1 ст. 204 КК України такого додаткового покарання не містила, тому з вироку та ухвали щодо ОСОБА_5 необхідно виключити посилання на рішення про застосування конфіскації незаконно виготовленої продукції та обладнання для її виготовлення.

Водночас, колегія суддів не погоджується з доводами прокурора ОСОБА_7 , викладеними у його касаційній скарзі, про безпідставне незастосування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 спеціальної конфіскації вилученого майна та вважає їх такими, що суперечать вимогами кримінального закону.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 вчинив інкримінований злочин в період з квітня по червень 2014 року.

Зміни до ст. 96-1 КК України, які передбачають застосування спеціальної конфіскації при вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, були внесені на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» від 18 лютого 2016 року.

Тобто суди першої та апеляційної інстанцій, не застосувавши щодо ОСОБА_5 спеціальної конфіскації, дотримались вимог ст. 5 КК України.

Натомість порушене прокурором питання про невирішення долі речових доказів не є предметом касаційного перегляду та може бути вирішено в порядку, передбаченому ст. 537 КПК України.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити, касаційну скаргу прокурора ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 18 травня 2016 року щодо ОСОБА_5 змінити, виключити з них посилання на застосування конфіскації незаконно виготовленої продукції та обладнання для її виготовлення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3