Справа №577/3317/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/389/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 серпня 2017 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою без права внесення застави, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Диканька Полтавської області, українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, без реєстрації, тимчасово проживаючого в АДРЕСА_1 , неодноразово раніше судимого, останнього разу

26 лютого 2015 року Комсомольським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 390, ст. 71 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, 25 січня 2017 року звільненого по відбуттю строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190, ч. 2 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
У об`єднаному кримінальному провадженні № 0000743 від 29 травня 2017 року, яке перебуває в провадженні слідчого відділу Конотопського ВП ГУНП України в Сумській області, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 190, ч. 2 ст. 296 КК України.

08 серпня 2017 року ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області клопотання слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_9 задоволено та відносно підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24 години 05 жовтня 2017 року без права внесення застави.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду зі скаргою в якій наголошує на істотному порушенні слідчим суддею норм КПК України, а тому просить скасувати оскаржуване ним рішення та обрати відносно його підзахисного ОСОБА_8 інший, більш м`який вид запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

В обґрунтування своїх вимог захисник стверджує, що слідчий суддя дійшов помилкових висновків про те, що ОСОБА_8 перебуває на території України без відповідних документів, не має постійного місця проживання, що дає можливість ухилення його від слідства та суду, оскільки паспорт громадянина України ОСОБА_8 знаходиться у слідчого, та з лютого 2017 року він має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 .

Крім цього, захисник виключає можливість здійснення ОСОБА_8 впливу на потерпілу ОСОБА_10 (що потерпіла нібито від його шахрайських дій), оскільки та проживає в м. Дніпро, при цьому точна адреса її проживання ОСОБА_8 не відома. Потерпілі від хуліганських дій ОСОБА_8 ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та свідок ОСОБА_14 мешкають в м. Конотоп Сумської області, однак співучасники даного кримінального правопорушення ОСОБА_15 та ОСОБА_16 перебувають на волі та мають можливість чинити тиск на останніх і без його підзахисного.

Також, на думку захисника, є грубим порушенням норм КПК України і не визначення слідчим суддею при обранні ОСОБА_8 розміру застави, оскільки інкримінований йому злочин, а саме шахрайство, вчинено без застосування насильства.

Крім цього, слідчим суддею не перевірено обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри, наявність відповідних ризиків та обставин, які виправдовують обраний запобіжний захід.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_7 , які просили пом`якшити ОСОБА_8 вид запобіжного заходу у виді тримання під вартою, думку прокурора, який заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги захисника, просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 27 квітня 2017 року, шляхом обману, з використанням електронно обчислювальної техніки, заволодів грошима потерпілої ОСОБА_17 на суму 1250грн.

Крім того, 29 травня 2017 року близько 00 годин ОСОБА_8 разом зі своїми знайомими перебуваючи в кафе «Луна», що розташоване за адресою: м. Конотоп, вул. Шевченка, 86, демонструючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, з метою самоствердження за рахунок приниження інших осіб, грубо порушуючи громадський порядок, виявляючи при цьому особливу зухвалість, ігноруючи присутність сторонніх громадян, безпричинно вчинили хуліганські дії, внаслідок яких потерпілим ОСОБА_12 було спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості, а ОСОБА_18 та ОСОБА_11 легкі тілесні ушкодження.

07 серпня 2017 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 296 КК України.

08 серпня 2017 року ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області відносно підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24 години 05 жовтня 2017 року без права внесення застави.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Із матеріалів справи, вбачається те, що слідчим суддею заслухано доводи поданого клопотання, зокрема в частині обґрунтованості висунутої ОСОБА_8 підозри у вчиненні ним інкримінованих злочинів, яка на думку слідчого судді та з якою погоджується і колегія суддів дійсно має місце. Наведені в клопотанні ризики передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, теж є слушними та цілком виправдано враховані слідчим суддею при винесенні рішення.

Так, підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 3 ст. 190 КК України, одне з яких відноситься до категорії тяжких злочинів та у разі доведення вини ОСОБА_8 , зокрема у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України йому загрожує покарання від 3 до 8 років позбавлення волі, що вказує на реальну небезпеку ухилення останнього як від органів слідства так і від суду. Крім цього, ОСОБА_8 не має місця реєстрації та постійного місця проживання., що може спонукати виникнення у підозрюваного бажання переховуватись з метою уникнення відповідальності.

Є цілком виправданим і ризик можливого вчинення ОСОБА_8 інших кримінальних правопорушень, оскільки як вірно врахував слідчий суддя в ході розгляду клопотання слідчого та з чим за встановлених судом обставин погоджується і колегія суддів апеляційного суду, ОСОБА_8 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних злочинів, лише 25 січня 2017 року звільнився по відбуттю строку покарання з Конотопського ВЦ № 130, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка (а.с. 14) і знову підозрюється у вчиненні ряду злочинів, один з яких є тяжким, інший поєднаний із застосування насильства, що дає суду обґрунтовані підстави вважати про його небажання стати на шлях виправлення. Крім цього, ОСОБА_8 неодноразово притягувався і до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 120 КУпАП, ніде не працює, не має постійного джерела доходу.

Крім викладеного, колегія суддів звертає увагу і на ті обставини, що ОСОБА_8 ніде не навчається, офіційно не одружений, на його утриманні ніхто не перебуває, є уродженцем смт Диканька Полтавської області, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків на території м. Конотопу, здатних забезпечити його правомірну поведінку.

Тому, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що розглядаючи клопотання про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про те, що вказані слідчим в клопотанні ризики мають місце та є цілком виправдані та обґрунтовано дійшов висновку, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 в ході досудового розслідування справи.

Враховуючи наведене, вимоги апеляційної скарги захисника щодо відсутності у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та необґрунтованості висунутої його підзахисному підозри, є непереконливими.

Крім того, колегія суддів не може брати до уваги доводи сторони захисту про грубе порушення слідчим суддею норм КПК України в частині не визначення розміру застави при обранні підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою через те, що останньому інкримінується, між іншим, вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України який жодними чином не поєднаний із застосуванням насильства, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Як вбачається з матеріалів справи 28 липня 2017 року та 07 серпня 2017 року матеріали кримінальних проваджень № 0000743, №0000744 та №0000843, в тому числі і те на якому наголошує захисник за ч.3 ст. 190 КК України, об`єднані в одне провадження та 07 серпня 2017 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 296 КК України.

Тому, з огляду на вказані обставини, колегія суддів не вбачає зі сторони слідчого судді жодних порушень вимог КПК при позбавленні ОСОБА_8 права внесення застави, як на тому наголошує захисник, оскільки порушені кримінальні провадження за вчинення шахрайства (без застосування насильства) та хуліганських дій (із застосуванням насильства) були об`єднані в одне провадження, яке на даний час є одним цілим, а тому слідчий суддя вірно, діючи в межах КПК України, обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід оцінював всі матеріали кримінального провадження в їх сукупності та цілком обґрунтовано позбавив останнього права внесення застави.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про відсутність передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику, а саме здійснення ОСОБА_8 впливу на потерпілих та свідка, то до них колегія суддів відноситься критично, оскільки вказаний захисником ризик взагалі не фігурував ні в клопотанні слідчого про обрання запобіжного заходу ні в ухвалі слідчого судді, а тому колегія суддів взагалі позбавлена можливості давати йому будь-яку оцінку.

Не знижують суспільної небезпеки інкримінованих ОСОБА_8 злочинів і доводи захисника про наявність у нього паспорту громадянина України, оскільки в апеляційній скарзі жодним чином не йде мова про те, як дана обставина може вплинути на забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 чи зменшити суспільну небезпечність його особи.

Також, на думку колегії суддів, є безпідставними та голослівними і доводи апелянта про помилковий висновок слідчого судді в частині відсутності у ОСОБА_8 постійного місця проживання, оскільки такі доводи захисника нічим не підтверджені, підозрюваний не має офіційного місця реєстрації, місця роботи чи навчання, не перебуває у шлюбі, з матеріалів клопотання слідчого вбачається те, що він винаймає собі житло, тому у колегії суддів не має підстав стверджувати про помилковість висновків слідчого судді в цій частині.

Не може погодитись колегія суддів і з доводами сторони захисту про істотне порушення слідчим суддею, в ході розгляду клопотання слідчого, норм КПК України, оскільки апеляційна скарга не містить жодних посилань та обґрунтувань в чому конкретно полягають такі порушення. Між тим, колегія суддів, зазначає, що вказані захисником доводи апеляційної скарги не є істотними порушеннями норм КПК України, оскільки вони не віднесені до вичерпного переліку таких підстав визначеного ст. 412 КПК України, а тому їх слід визнати необґрунтованими та безпідставними.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 183, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 серпня 2017 року про обрання підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 190, ч. 2 ст. 296 КК України ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без права внесення застави залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.