Справа № 487/3404/17
Провадження № 1-кп/487/362/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.08.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, українка, громадянка України, з середньою світою, не одружена, не працюючої, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:

16.05.2017 року приблизно о 03-00 год., більш точного час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 знаходилась біля будинку №3 по вул. Куротній в м. Миколаєві бар «Шкіпер», де разом з потерпілим ОСОБА_8 вживали спиртні алкогольні напої. В ході словесного конфлікту ОСОБА_4 нанесла ОСОБА_8 два удари в область обличчя, від чого останній впав на землю. В цей момент ОСОБА_4 побачила в кишені ОСОБА_8 мобільний телефон, після чого у ОСОБА_4 раптово виник умисел на відкрите заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , знаходячись у вищезазначений час у вищезазначеному місці, шляхом ривку, відкрито викрала мобільний телефон марки Nomi 5010 сірого кольору вартістю 2250 грн., в якому знаходилась сім-картка оператора «Київстар» вартістю 50 грн., флеш-карта Микро СД на 8 Гб вартістю 185 грн., телефон був в силікованому чохлі чорного кольору вартістю 160 грн., на телефоні знаходилось захисне скло вартістю 150 грн.

В подальшому ОСОБА_4 розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, продала мобільний телефон на Центральному ринку м. Миколаєва за 600 грн.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяла потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 2795 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їй злочині визнала в повному обсязі та суду показала, що 16.05.2017 року ввечері вона разом з чоловіком та дитиною шли в гості, по дорозі купили пива та познайомились з хлопцями, які запропонували їм піти в бар, на що вони погодились. В барі потерпілий пригостив її пивом, після чого вони разом вийшли на вулицю покурити, де потерпілий почав до неї чіплятися, а вона вдарила його двічі по обличчю. В цей момент вона побачила в кишені потерпілого мобільний телефон, який забрала собі та сховала на даху приміщення бару. В подальшому вона забрала телефон та наступного дня здала на Центральному ринку м. Миколаєва за 600 грн., гроші витратила на власні потреби.

У вчиненні злочину ОСОБА_4 щиро покаялась.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною, а кваліфікацію її дій вірною.

Призначаючи покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченої.

Обставин, що обтяжують покарання не виявлено.

При обранні виду та міри покарання, суд також враховує особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше не судима, за місцем мешкання характеризується посередньо, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку МОНД не перебуває , на обліку МОПЛ №1 не перебуває, перебувала на обліку з 1999 року по 2007 року, зняли з обліку в зв`язку з переїздом, неодноразово лікувалась стаціонарно в МОПЛ №1 з діагнозом: легка розумова відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №201 від 16.06.2017 року, ОСОБА_4 , страждала на момент вчинення інкримінуємого їй злочину та страждає на даний час вродженим психічним розладом в формі легкої розумової відсталості, за своїм психічним станом в період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння та на даний час вона може розуміти значення своїх дій і керувати ними, в застосуванні до неї примусових заходів медичного характеру не потребує.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_4 є покарання в межах санкції ч.1 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі.

Але з урахуванням ступені тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про її особу, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України і з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2795 грн., суд вважає обґрунтованим, розмір шкоди підтверджується наданими до суду доказами і таким, що підлягає задоволенню, відповідно до ст. 1166 ЦК України.
Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити їй покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначенного покарання, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового сроку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи, періодично з`являтись в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 2795 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1