АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 213/462/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/254/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні 13 липня 2017 року в режимі відеоконференції в м. Кривому Розі апеляційні скарги заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 з урахуванням доповненьу кримінальному провадженні №0001662 на вирок Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирове Томаківського району Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого приватним підприємцем, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, який визнаний винним та засуджений за:

- ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробувальним терміном на 3 роки з покладенням на нього обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично проходити реєстрацію в кримінально-виконавчій інспекції.

Питання з речовими доказами вирішено.
Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_11
обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13
ОСОБА_14 , ОСОБА_9
захисники ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
ОСОБА_17 , ОСОБА_8
потерпілі ОСОБА_18 .
Апеляційна скарга заступника прокурора Дніпропетровської області в частині ухвалення відносно обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 нового вироку та призначення їм більш суворого покарання розглянута колегією суддів, задоволена частково та ухвалено новий вирок.

На підставі положень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 15 травня 2016 року «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку», колегія суддів розглядає апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_9 та апеляційну скаргу прокурора в частині вимог про скасування вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі заступник прокурор Дніпропетровської області просить вирок Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року в частині призначеного обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 покарання скасувати, у зв`язку з необхідністю призначення більш суворого покарання, ухвалити свій вирок, яким визнати винними та призначити покарання:

- ОСОБА_12 за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що є його власністю; за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що є його власністю;

- ОСОБА_13 за ч.2 ст.289 КК України у виді 6 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що є його власністю; за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що є його власністю. Відповідно до ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та не відбутою частиною покарання за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 22.05.2008 р., остаточно до відбування ОСОБА_13 визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією всього майна, що є його власністю;

- ОСОБА_14 за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що є його власністю; за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що є його власністю;

- ОСОБА_9 за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна; на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_9 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробувальним терміном на 3 роки з покладенням на нього обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично проходити реєстрацію в кримінально-виконавчій інспекції.

В апеляційній скарзі, з урахуванням доповнень, захисник ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , просить вирок Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року відносно ОСОБА_9 скасувати та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд.

Вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року ОСОБА_12 , було визнано винним та засуджено за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_13 було визнано винним та засуджено за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_14 , було визнано винним та засуджено за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_9 , було визнано винним та засуджено за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_14 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими слідством особами з корисливою метою, приблизно о 01.00 годині 02 листопада 2014 року, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, прибули на подвір`я багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_19 за допомогою ножиць пошкодив дверний замок водійської двері автомобілю марки ВАЗ 21104 р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сів за кермо вказаного автомобілю. При цьому акумулятор на вказаний автомобіль викрали з поруч припаркованого автомобілю марки ВАЗ 21043 р.н. НОМЕР_2 . Потім, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом, вони разом із невстановленими слідством особами викотили вказаний автомобіль на проїжджу частину та за допомогою штовхання привели в дію двигун автомобілю та розпочали рух на ньому в напрямку м. Марганець Дніпропетровської області. Тим самим незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом за ознаками: протиправне вилучення транспортного засобу у власника всупереч його волі. Вказаними злочинними діями потерпілому ОСОБА_20 , згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №70/05-365 від 27.12.2014 року спричинили матеріальний збиток на суму 78058 грн.
Крім того, ОСОБА_14 , притягуючись до кримінальної відповідальності за ст.185 ч.2 КК України, у провадженні внесеному до ЄРДР за №0000844, будучи повідомленим про підозру, та після направлення справи до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, де справа №182/3478/14-к по теперішній час на розгляді, належних висновків не зробив та знову вчинив аналогічний злочин середньої тяжкості, тобто діючи повторно за попередньою змовою із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з корисливою метою, перебуваючи приблизно о 01.00 годині 02 листопада 2014 року на подвір`ї багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи намір на викрадення чужого майна, ОСОБА_14 руками відчинив капот автомобіля марки ВАЗ 21043 р.н. НОМЕР_2 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якого таємно викрали акумулятор «Веста», який разом перенесли та переставили на поруч припаркований автомобіль марки ВАЗ 21104 р.н. НОМЕР_1 , на якому з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, чим спричинили потерпілому ОСОБА_21 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 19.01.2015 року матеріальний збиток на суму 540 грн. Викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Також, ОСОБА_14 24 листопада 2014 року приблизно о 20 год. 00 хв., знаходячись біля будинку 37 А по вул. Захара Донія в м. Марганець, Дніпропетровської області, вступив у попередню змову з ОСОБА_9 , направлену на незаконне заволодіння транспортним засобом, реалізуючи яку вони, діючи сумісно, направились до Інгулецького району м. Кривого Рогу на таксі «Daewoo sens», реєстраційний номер НОМЕР_3 під управлінням ОСОБА_22 , якому повідомили, що у вказаному населеному пункті їм потрібно забрати автомобіль. Близько 01 годині 25 листопада 2014 року ОСОБА_9 та ОСОБА_14 прибули до буд. АДРЕСА_3 , де ОСОБА_14 повторно, діючи умисно в групі з ОСОБА_9 , вийшли з таксі, а водій ОСОБА_22 , залишився в автомобілі і на останніх уваги не звертав. Біля вказаного будинку на подвір`ї ОСОБА_14 побачив припаркований автомобіль марки «Богдан», моделі 211040, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який на праві власності належить ОСОБА_23 ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого ОСОБА_14 та ОСОБА_9 розподілили між собою ролі скоєння кримінального правопорушення, а саме ОСОБА_14 підійшов до вказаного автомобілю та за допомогою загостреного електроду відчинив водійські дверцята, зірвав дроти живлення та завів автомобіль, при цьому ОСОБА_9 стояв біля автомобіля і слідкував, щоб ніхто не помітив їх протиправні дії. Після того як ОСОБА_14 з`єднав дроти живлення, ОСОБА_9 підійшов до автомобіля і руками зламав замок блокування керма та сівши в автомобіль, рухаючись на ньому направились в сторону м. Марганець Дніпропетровської області, тим самим обернувши вказаний автомобіль на свою користь, маючи можливість повною мірою ним розпоряджатись. Вказаними злочинними діями потерпілому ОСОБА_23 , згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №70/05-354 від 15.12.2014 року спричинили матеріальний збиток на суму 112039,97 грн.

Обвинувачений ОСОБА_9 24 листопада 2014 р. приблизно о 20 год. 00 хв., знаходячись біля свого будинку АДРЕСА_1 , вступив у попередню змову з ОСОБА_14 , направлену на незаконне заволодіння транспортним засобом, реалізуючи яку вони, діючи сумісно, направились до Інгулецького району м. Кривого Рогу на таксі «Daewoo sens», реєстраційний номер НОМЕР_3 під управлінням ОСОБА_22 , якому повідомили, що у вказаному населеному пункті їм потрібно забрати автомобіль. Близько 01 годині 25 листопада 2014 року ОСОБА_9 та ОСОБА_14 прибули до буд. АДРЕСА_3 , де ОСОБА_9 діючи умисно в групі з ОСОБА_14 , вийшли з таксі, а водій ОСОБА_22 , залишився в автомобілі і на останніх уваги не звертав. Біля вказаного будинку на подвір`ї ОСОБА_14 побачив припаркований автомобіль марки «Богдан», моделі 211040, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який на праві власності належить ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого ОСОБА_14 та ОСОБА_9 розподілили між собою ролі скоєння кримінального правопорушення, а саме ОСОБА_14 підійшов до вказаного автомобілю та за допомогою загостреного електроду відчинив водійські дверцята, зірвав дроти живлення та завів автомобіль, при цьому ОСОБА_9 стояв біля автомобіля і слідкував, щоб ніхто не помітив їх протиправні дії. Після того як ОСОБА_14 з`єднав дроти живлення, ОСОБА_9 підійшов до автомобілю і руками зламав замок блокування керма та сівши в автомобіль, рухаючись на ньому направились в сторону м. Марганець Дніпропетровської області, тим самим обернувши вказаний автомобіль на свою користь, маючи можливість повною мірою ним розпоряджатись. Вказаними злочинними діями потерпілому ОСОБА_23 , згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №70/05-354 від 15.12.2014 року спричинили матеріальний збиток на суму 112039,97 грн.
Обвинувачений ОСОБА_13 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став, та знову вчинив умисні злочини. ОСОБА_13 , діючи повторно за попередньою змовою із ОСОБА_12 та іншими невстановленими слідством особами з корисливою метою, приблизно о 01.00 годині 10 жовтня 2014 року, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, прибули на подвір`я багатоповерхового будинку АДРЕСА_4 , де ОСОБА_13 за допомогою заздалегідь підшуканих ножиць, пошкодив дверний замок водійської двері автомобілю марки ВАЗ 21121 р.н. НОМЕР_5 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , після чого ОСОБА_12 , вказані ножиці вставив до замка запалювання та привів в дію двигун автомобілю. Потім, ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та невстановлені слідством особи сіли у вказаний автомобіль та розпочали рух на ньому в напрямку м. Марганець Дніпропетровської області. Тим самим незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом за ознаками: протиправне вилучення транспортного засобу у власника всупереч його волі. Вказаними злочинними діями потерпілому ОСОБА_24 , згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №70/05-296 від 05.11.2014 року спричинено матеріальний збиток на суму 59 791 грн. 50 коп.
Крім того, ОСОБА_13 , діючи повторно за попередньою змовою із ОСОБА_12 та іншими невстановленими слідством особами з корисливою метою, приблизно о 00.00 годині 13 жовтня 2014 року, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом прибули на подвір`я багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_13 за допомогою ножиць пошкодив дверний замок водійської двері автомобілю марки ВАЗ 21154-110-20 р.н. НОМЕР_6 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а ОСОБА_12 шляхом з`єднання дротів запалювання привів в дію двигун вказаного автомобілю та вказані особи разом із невстановленими слідством особами розпочали рух на ньому в напрямку м. Марганець Дніпропетровської області. Тим самим незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом за ознаками: протиправне вилучення транспортного засобу у власника всупереч його волі. Вказаними злочинними діями потерпілому ОСОБА_25 , згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №70/05-291 від 30.10.2014 року спричинено матеріальний збиток на суму 66271 грн.
Крім того, ОСОБА_13 близько 01-00 годин 21 жовтня 2014 року діючи повторно з корисливою метою, переслідуючи намір на таємне викрадення чужого майна прибув на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , де ножицями відчинив водійські двері автомобіля марки ВАЗ 2110 р.н. НОМЕР_7 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з якого таємно викрав навігатор «Піонер», чим спричинив потерпілому ОСОБА_26 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 19.01.2015 року матеріальний збиток на суму 1504 грн. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_13 , діючи повторно за попередньою змовою із ОСОБА_12 та іншими невстановленими слідством особами з корисливою метою, приблизно о 03.00 годині 27 жовтня 2014 року, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом прибули на подвір`я багатоповерхового будинку АДРЕСА_4 , де ОСОБА_12 за допомогою ножиць пошкодив дверний замок водійської двері автомобілю марки ВАЗ 2110 р.н. НОМЕР_8 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , після чого ОСОБА_19 шляхом з`єднання дротів запалювання привів в дію двигун вказаного автомобілю та розпочали рух на ньому в напрямку м. Марганець Дніпропетровської області. Тим самим незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом за ознаками: протиправне вилучення транспортного засобу у власника всупереч його волі. Вказаними злочинними діями потерпілому ОСОБА_18 , згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №70/05-373 від 31.12.2014 року спричинено матеріальний збиток на суму 92509 грн.
Крім того, ОСОБА_13 , діючи повторно за попередньою змовою із ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими слідством особами з корисливою метою, приблизно о 01.00 годині 02 листопада 2014 року, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом прибули на подвір`я багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_19 за допомогою ножиць пошкодив дверний замок водійської двері автомобілю марки ВАЗ 21104 р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сів за кермо вказаного автомобілю. При цьому акумулятор на вказаний автомобіль викрали з поруч припаркованого автомобіля марки ВАЗ 21043 р.н. НОМЕР_2 , потім продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом вони разом із невстановленими слідством особами викотили вказаний автомобіль на проїжджу частину та за допомогою штовхання привели в дію двигун автомобілю та розпочали рух на ньому в напрямку м. Марганець Дніпропетровської області. Тим самим незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом за ознаками: протиправне вилучення транспортного засобу у власника всупереч його волі. Вказаними злочинними діями потерпілому ОСОБА_20 , згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №70/05-365 від 27.12.2014 року спричинили матеріальний збиток на суму 78058 грн.
Також, ОСОБА_13 , діючи повторно за попередньою змовою із ОСОБА_12 та ОСОБА_14 з корисливою метою, перебуваючи приблизно о 01.00 годині 02 листопада 2014 року на подвір`ї багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи намір на викрадення чужого майна, ОСОБА_14 руками відчинив капот автомобілю марки ВАЗ 21043 р.н. НОМЕР_2 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якого таємно викрали акумулятор «Веста», який разом перенесли та переставили на поруч припаркований автомобіль марки ВАЗ 21104 р.н. НОМЕР_1 , на якому з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, чим спричинили потерпілому ОСОБА_21 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 19.01.2015 року матеріальний збиток на суму 540 грн. Викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_12 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став та знову вчинив аналогічний злочин. ОСОБА_12 , повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_13 та іншими невстановленими слідством особами з корисливою метою, приблизно о 01.00 годині 10 жовтня 2014 року, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, прибули на подвір`я багатоповерхового будинку АДРЕСА_4 , де ОСОБА_13 за допомогою заздалегідь підшуканих ножиць, пошкодив дверний замок водійської двері автомобілю марки ВАЗ 21121 р.н. НОМЕР_5 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , після чого ОСОБА_12 , вказані ножиці вставив до замка запалювання та привів в дію двигун автомобілю. Потім, ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та невстановлені слідством особи сіли у вказаний автомобіль та розпочали рух на ньому в напрямку м. Марганець Дніпропетровської області. Тим самим незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом за ознаками: протиправне вилучення транспортного засобу у власника всупереч його волі. Вказаними злочинними діями потерпілому ОСОБА_24 , згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №70/05-296 від 05.11.2014 року спричинено матеріальний збиток на суму 59 791 грн. 50 коп.
Крім того, ОСОБА_12 , діючи повторно за попередньою змовою із ОСОБА_13 та іншими невстановленими слідством особами з корисливою метою, приблизно о 00.00 годині 13 жовтня 2014 року, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом прибули на подвір`я багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_13 за допомогою ножиць пошкодив дверний замок водійської двері автомобілю марки ВАЗ 21154-110-20 р.н. НОМЕР_6 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а ОСОБА_12 шляхом з`єднання дротів запалювання привів в дію двигун вказаного автомобілю та вказані особи разом із невстановленими слідством особами розпочали рух на ньому в напрямку м. Марганець Дніпропетровської області. Тим самим незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом за ознаками: протиправне вилучення транспортного засобу у власника всупереч його волі. Вказаними злочинними діями потерпілому ОСОБА_25 , згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №70/05-291 від 30.10.2014 року спричинено матеріальний збиток на суму 66271 грн.
Крім того, ОСОБА_12 , діючи повторно за попередньою змовою із ОСОБА_13 та іншими невстановленими слідством особами з корисливою метою, приблизно о 03.00 годині 27 жовтня 2014 року, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом прибули на подвір`я багатоповерхового будинку АДРЕСА_4 , де ОСОБА_12 за допомогою ножиць пошкодив дверний замок водійської двері автомобілю марки ВАЗ 2110 р.н. НОМЕР_8 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , після чого ОСОБА_19 шляхом з`єднання дротів запалювання привів в дію двигун вказаного автомобілю та розпочали рух на ньому в напрямку м. Марганець Дніпропетровської області. Тим самим незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом за ознаками: протиправне вилучення транспортного засобу у власника всупереч його волі. Вказаними злочинними діями потерпілому ОСОБА_18 , згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №70/05-373 від 31.12.2014 року спричинено матеріальний збиток на суму 92509 грн.
Крім того ОСОБА_12 , діючи повторно за попередньою змовою із ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими слідством особами з корисливою метою, приблизно о 01.00 годині 02 листопада 2014 року, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом прибули на подвір`я багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_19 за допомогою ножиць пошкодив дверний замок водійської двері автомобілю марки ВАЗ 21104 р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сів за кермо вказаного автомобілю. При цьому акумулятор на вказаний автомобіль викрали з поруч припаркованого автомобілю марки ВАЗ 21043 р.н. НОМЕР_2 , потім продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом вони разом із невстановленими слідством особами викотили вказаний автомобіль на проїжджу частину та за допомогою штовхання привели в дію двигун автомобілю та розпочали рух на ньому в напрямку м. Марганець Дніпропетровської області. Тим самим незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом за ознаками: протиправне вилучення транспортного засобу у власника всупереч його волі. Вказаними злочинними діями потерпілому ОСОБА_20 , згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №70/05-365 від 27.12.2014 року спричинили матеріальний збиток на суму 78058 грн.
Також, ОСОБА_12 , приблизно о 02 годині 02 листопада 2014 року діючи повторно за попередньою змовою із ОСОБА_13 та ОСОБА_14 з корисливою метою, перебуваючи приблизно о 01.00 годині 02 листопада 2014 року на подвір`ї багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи намір на викрадення чужого майна, ОСОБА_14 руками відчинив капот автомобілю марки ВАЗ 21043 р.н. НОМЕР_2 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якого таємно викрали акумулятор «Веста», який разом перенесли та переставили на поруч припаркований автомобіль марки ВАЗ 21104 р.н. НОМЕР_1 , на якому з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, чим спричинили потерпілому ОСОБА_21 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 19.01.2015 року матеріальний збиток на суму 540 грн. Викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги заступник прокурор Дніпропетровської області посилається на ті обставини, що судом допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, пов`язані з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до порушення правил призначення покарання та невідповідності призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Так, санкція ч.2 ст.289 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на певний строк з конфіскацією майна або без такої. При цьому, суд призначаючи обвинуваченим основне покарання, свої висновки щодо застосування або незастосування додаткового покарання конфіскації майна, не виклав та взагалі не розглянув питання про призначення обвинуваченим додаткового покарання, чим неправильно застосував кримінальний закон. Між тим, обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 неодноразово судимі, схильні до вчинення корисливих злочинів, ОСОБА_12 та ОСОБА_14 не мають офіційного джерела прибутку, скоїли злочини, один з яких є тяжким, що свідчить про необхідність призначення обвинуваченим додаткового покарання у виді конфіскації майна.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, з урахуванням доповнень, захисник ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 посилається на ті обставини, що жодних доказів скоєння ОСОБА_9 злочину не існує. В судовому засіданні ОСОБА_9 зазначив, що ОСОБА_14 попросив його перегнати автомобіль з м. Кривого Рогу до м. Марганець, на що він погодився. Коли ОСОБА_9 сів до автомобіля, то побачив, що замок запалювання пошкоджений та запідозрив ОСОБА_14 в скоєнні злочину, пересівши до таксі. Зазначені покази були підтвердженні обвинуваченим ОСОБА_14 та свідком ОСОБА_22 .

В судовому засіданні, при апеляційному розгляді, прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив оскаржуваний вирок скасувати та ухвалити свій вирок, проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_9 заперечував, просив відмовити в її задоволенні.

Під час апеляційного розгляду, обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_8 , кожен окремо, наполягали на задоволенні апеляційної скарги захисника та направленні кримінального провадження на новий судовий розгляд, заперечуючи при цьому проти доводів апеляційної скарги прокурора.

При апеляційному розгляді обвинувачений ОСОБА_13 та його захисник ОСОБА_16 , кожен окремо, проти доводів апеляційної скарги прокурора заперечували, просили відмовити в її задоволенні. Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_9 просили задовольнити.

Під час апеляційного розгляду, обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник ОСОБА_15 , кожен окремо, заперечували проти апеляційної скарги прокурора. Проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_9 не заперечували.

При апеляційному розгляді обвинувачений ОСОБА_14 та його захисник ОСОБА_17 , кожен окремо, підтримали вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_9 , заперечуючи при цьому проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Потерпілий ОСОБА_18 в судовому засіданні, при апеляційному розгляді підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив її задовольнити в повному обсязі. В задоволенні апеляційних скарг сторони захисту відмовити.

Відповідно до ст.402 КПК України заперечення на апеляційні скарги сторонами судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки кримінального провадження до розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги заступника прокурора Дніпропетровської області та захисника ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_9 підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Вирок є обґрунтованим, якщо він ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є вирок, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.289 ч.2 КК України, відповідають обставинам кримінального провадження та ґрунтуються на сукупності зібраних та належним чином оцінених судом доказах.

Судом першої інстанції справу розглянуто у межах пред`явленого обвинувачення.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що висновки суду, викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам справи, що суд дав неправильну юридичну оцінку зібраним в справі доказам є безпідставними та не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Судом в повній мірі досліджені зібрані в справі докази. У вироку суду міститься формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, зазначено місце, час, спосіб вчинення та мотив злочину, наведено докази на яких ґрунтується висновок суду про винуватість ОСОБА_9 . Суд дав правильну юридичну оцінку зібраним в справі доказам.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що 24 листопада 2014 року ОСОБА_14 його попросив допомогти перегнати автомобіль з м. Кривий Ріг до м. Марганець, на що він погодився. ОСОБА_14 обіцяв, що коли йому заплатять, то і він заплатить ОСОБА_9 . Виїхали на таксі ввечері 24 листопада 2014 року. 25 листопада 2014 року о 01:00 годині вони приїхали до Інгулецького району м. Кривого Рогу, ж/м Інгулець. Таксі зупинилось біля магазину АТБ. ОСОБА_14 сам пішов за машиною, а він з таксистом залишились у машині. Він декілька разів виходив з машини покурити. Потім ОСОБА_14 подзвонив, вказав куди їхати, і він з таксистом на таксі під`їхали, куди сказав ОСОБА_14 . Коли під`їхали, він пересів до ОСОБА_14 . Коли їхали, він побачив, що замок запалювання пошкоджений, стирчать дроти, він щось запідозрив та пересів в таксі. Грошей за поїздку не отримував. Колеса не брав та не допомагав знімати.
Спростовуючи доводи обвинуваченого ОСОБА_9 про непричетність до кримінальних правопорушень, що йому інкримінується, суд послався на докази у кримінальному провадженні в їх сукупності, які є допустимими і підстав сумніватися у їх достовірності по справі колегія суддів не вбачає.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена дослідженими та наведеними у вироку доказами, а саме:

- поясненнями потерпілого ОСОБА_23 , який підтвердив дату час та місце, де він залишив свій транспортний засіб, коли його останній раз бачив, коли виявив вчинений злочин;
- поясненнями свідка ОСОБА_22 , який суду пояснив, що возив до м. Кривого Рогу ОСОБА_14 та ОСОБА_9 . ОСОБА_14 вийшов та сам пішов кудись. ОСОБА_9 залишився, періодично кудись виходив, потім свідок заснув та не знає скільки був відсутній ОСОБА_9 . Потім ОСОБА_14 подзвонив та сказав йому їхати в ОСОБА_27 , що гроші віддасть завтра;
- поясненнями свідка ОСОБА_28 , який суду пояснив, що працює у таксі на автомобілі Део Сенс в м. Марганець, має гараж у кооперативі «Пилорама». Ключі від гаража дав знайомому ОСОБА_29 . Також пояснив, що мінявся з ОСОБА_22 машинами. Пізніше побачив в гаражі автомобіль Богдан. Костянтин повідомив йому, що його попросили поставити автомобіль в його гараж. Потім подзвонили з міліції, провели обшук і він дізнався, що цей автомобіль було викрадено. Обвинувачених не впізнав.
Колегія суддів вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 повною мірою доведена поясненнями потерпілого та свідків, які є послідовними та співпадають між собою. Крім того, допитуючи потерпілого та свідків, суд попередив їх про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України та надав можливість всім учасникам процесу задавати їм питання. Тому колегія суддів не знаходить підстав сумніватися в достовірності їх показів.

Пояснення вказаних потерпілого та свідків, надані ними з дотриманням вимог чинного кримінального процесуального законодавства України, є послідовними та повністю узгоджуються між собою та щодо різних обставин справи, а суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що покази, які вони давали на досудовому слідстві та підтвердили в судовому засіданні правдиві, оскільки знаходяться у взаємозв`язку з іншими об`єктивними письмовими доказами по справі, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця події від 28.11.2014 року, під час якого оглянуто 4 б/у металеві диски від автомобіля R-14, сірого кольору, які добровільно видав ОСОБА_22 (том 5 а.кп.25-26);
- витягом №6 з кримінального провадження №0001662, відповідно до якого з 23:20 годин 24.11.2014 року по 07:00 годин 25.11.2014 року біля буд. №34 по пр. Перемоги, в м. Кривому Розі, невідомі особи незаконно заволоділи автомобілем Богдан 211040 тр.н. НОМЕР_9 , що належить ОСОБА_23 (том 4 а.кп.3, том 5 а.кп.14, 198);
- протоколом про прийняття заяви у ОСОБА_23 про вчинений злочин від 25.11.2014 року (том 5 а.кп.201);
- повідомленням ПАТ КБ «ПриватБанк», з якого видно, що автомобіль Богдан 211040 тр.н. НОМЕР_9 належить ОСОБА_23 , кредит погашено, за даними трекера автомобіль знаходиться у м. Марганець (том 5 а.кп.212-235);
- висновком експерта від 15.12.2014 року №70/05-354, відповідно до якого середня ринкова вартість автомобіля Богдан 211040, 2013 р.в., станом на 25.11.2014 року складає 112039,97 грн. (том 5 а.кп.250-253);
- протоколом огляду від 26.11.2014 року, відповідно до якого огляд проводився у гаражі № НОМЕР_10 Пилорама у м. Марганець. Виявлено та вилучено: автомобіль Богдан 211040, два сліди долонь рук. На автомобілі відсутній акумулятор, 3 колеса, державні знаки. Вказаний автомобіль визнаний речовим доказом та переданий ОСОБА_23 під розписку (том 5 а.кп.243-245, 255, 256);
- постановою про визнання речовими доказами від 16.12.2014 року мобільних телефонів з IMEІ НОМЕР_11 , та НОМЕР_11 , та НОМЕР_12 , та НОМЕР_12 , які були вилучені при затриманні ОСОБА_14 та ОСОБА_9 (том 5 а.кп.182, 183, том 6 а.кп.18), банківська карта, ікони автомобільні 2 шт., сім карта, які були вилучені під час обшуку домоволодіння по АДРЕСА_5 (том 5 а.кп.184, 185), автомобільний акумулятор чорного кольору № НОМЕР_13 та телефон ІМЕІ НОМЕР_14 з сім-картою Діджус, які були вилучені при проведенні обшуку по АДРЕСА_6 (том 5 а.кп.186,187);
Посилання в апеляційних скаргах захисника на те, що ОСОБА_9 , без достатніх на те доказів, було незаконно засуджено, на думку колегії суддів є необґрунтованими, та такими, що повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження, з яких видно, що події кримінального правопорушення, кримінальна відповідальність за яке передбачена чинним Кримінальним кодексом України та вина ОСОБА_9 у його скоєнні знайшли своє повне підтвердження в сукупності доказів, які в суді першої інстанції належним чином перевірено та оцінено, в тому числі з точки зору їх достовірності.

У відповідності з вимогами ст.374 КПК України, в мотивувальній частині вироку суд першої інстанції проаналізувавши зібрані по справі докази обґрунтував правильність висновків щодо винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, за які його засуджено та навів мотиви, по яким не прийняв до уваги доводи сторони захисту щодо відсутності вини останнього, правильно кваліфікувавши дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.2 ст.289 КК України, за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
На думку колегії суддів, сукупності викладених у вироку доказів достатньо для того, щоб зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_9 у скоєнні інкримінованого йому злочину, навіть при не визнані останнім своєї вини.

Судом першої інстанції чітко встановлено склад злочину у тому числі його об`єктивну сторону. Колегія суддів звертає увагу на те, що ні з боку захисту, ні з боку обвинуваченого не було надано додаткових доказів, не було заявлено обґрунтованих клопотань про необхідність дослідження додаткових доказів як у суді першої інстанції, так і не надходило обґрунтованих клопотань про дослідження доказів у суді апеляційної інстанції.

Вивченням матеріалів кримінального провадження не виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання і закріплення доказів у провадженні, які б викликали сумніви в їх достовірності. Наявні у кримінальному провадженні докази відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності.

Безпідставними колегія суддів вважає доводи захисника ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_9 щодо непричетності останнього до інкримінованого йому правопорушення, вчиненим за попередньою змовою зі ОСОБА_14 . Такі доводи не ґрунтуються на матеріалах провадження і спростовуються показами обвинуваченого ОСОБА_14 та поясненнями свідка ОСОБА_22 , а також протоколами слідчих дій за участю обвинувачених.

Так, обвинувачений ОСОБА_9 , як в ході досудового розслідування, так і під час розгляду кримінального провадження в суді, не заперечував того, що в ніч з 24.11.2014 року на 25.11.2014 року разом зі ОСОБА_14 та таксистом ОСОБА_22 їздив до Інгулецького району м. Кривого Рогу з ціллю допомогти ОСОБА_14 перегнати автомобіль з м. Кривий Ріг до м. Марганець. Пояснив, що Інгульці, таксі зупинилось біля магазину АТБ та ОСОБА_14 один пішов за автомобілем. ОСОБА_9 та ОСОБА_22 залишились в таксі і поїхали до ОСОБА_14 , коли той подзвонив. ОСОБА_9 повертався до м. Марганець на автомобілі, за яким ходив ОСОБА_14 , проте по дорозі помітив, що стирчать дроти та пошкоджений замок запалювання, після чого ОСОБА_9 пересів назад до таксі. ОСОБА_9 не знав про незаконні наміри ОСОБА_14 та мав тільки допомогти йому перегнати автомобіль до м. Кривого Рогу.

Разом з тим, всупереч таким показам ОСОБА_9 , під час одночасного допиту ОСОБА_14 з ОСОБА_13 , за участю їх захисників 05.02.2015 року, ОСОБА_14 розповів обставини по епізоду незаконного заволодіння автомобілем ВАЗ 2110 Богдан в м. Кривий Ріг разом зі співучасником ОСОБА_9 (том 7 а.кп.97-98).

Крім того, в матеріалах кримінального провадження міститься протокол допиту обвинуваченого ОСОБА_14 у якості підозрюваного, який проведено за участю його захисника ОСОБА_17 , додатком до якого є цифровий носій інформації з відеозаписом допиту ОСОБА_14 , який колегією суддів було переглянуто в межах підготовки кримінального провадження до розгляду. Так, в ході допиту підозрюваного ОСОБА_14 , він вказав на детальні обставини кримінального правопорушення, за епізодом незаконного заволодіння автомобілем ВАЗ 2110 Богдан, яке було вчинене ним, за попередньою змовою з ОСОБА_9 (том 4 а.кп.127-128)

Під час цього допиту, ОСОБА_14 надав слідчому пояснення, чому під час одночасного допиту з ОСОБА_9 , він вказував на непричетність ОСОБА_9 до вчиненого злочину. Зі слів ОСОБА_14 , такі покази він надав, оскільки про це його просив ОСОБА_9 , обіцявши в подальшому свою допомогу (том 4 а.кп.99-100).

Крім того, в ході судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції був допитаний свідок ОСОБА_22 , який пояснив, що дійсно возив обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_14 на Інгулець в м. Кривому Розі. Пояснив, що коли вони приїхали на Інгулець, з автомобіля вийшов ОСОБА_14 та десь пішов, ОСОБА_9 залишився, проте періодично виходив з автомобіля. Скільки був відсутній ОСОБА_9 , свідок пояснити не зміг, тому, що заснув. Пізніше йому подзвонив ОСОБА_14 та сказав, щоб він їхав в м. Марганець, і що розрахується з ним наступного дня (звукозапис судового засідання від 10 червня 2015 року).

Також судом надано правильну оцінку показам ОСОБА_14 в суді, відносно епізоду викрадення автомобілю в ОСОБА_30 разом з ОСОБА_9 , в яких ОСОБА_14 свідчить про невинуватість ОСОБА_9 , та визнано їх неправдивими, направленими на введення суд в оману та ухилення ОСОБА_9 від відповідальності. Більш того, ОСОБА_14 під час одночасного допиту з ОСОБА_9 на досудовому розслідуванні вже намагався допомогти останньому уникнути відповідальності, однак надалі в ході допиту, за участю свого захисника, наголосив на неправдивості таких пояснень та навів мотиви їх надання.

Таким чином, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, не дивлячись на повне невизнання ним своєї вини та вважає, що необхідно віднестися критично до пояснень обвинуваченого щодо не вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки вони не ґрунтується на досліджених під час судового слідства матеріалах кримінального правопорушення, та приходить до висновку, що не визнання ним вини, викликане лише бажанням обвинуваченого ухилитися від кримінальної відповідальності.

На думку колегії суддів, сукупності викладених у вироку доказів достатньо для того, щоб зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_9 у скоєнні передбаченого ч.2 ст.289 КК України злочину, незважаючи на невизнання останніми своєї провини.

Що стосується вимог апеляційної скарги прокурора в частині скасування вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_9 в зв`язку з необхідністю призначення йому більш суворого покарання, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити їх частково з таких підстав.

Як передбачено п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Санкцією ст.289 ч.2 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_9 передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, з конфіскацією майна або без такої. Тобто додаткове покарання у виді конфіскації майна є альтернативним і тому його застосування, або не застосування потребує обґрунтування в мотивувальній частині вироку.

Виходячи з обставин кримінального правопорушення, тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_9 злочину та даних про його особу, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі з застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України, без конфіскації належного йому майна, на підставі вимог ст.77 КК України, оскільки у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, такий вид додаткового покарання, як конфіскація майна, не застосовується.
Але, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 основне покарання, суд в резолютивній частині вироку не зазначив про необхідність призначення йому покарання без застосування конфіскації належного йому майна, чим допустив неправильне застосування кримінального закону.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та внести зміни в резолютивну частину вироку суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.404, 407, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року в частині призначення покарання ОСОБА_9 змінити.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробувальним терміном на 3 (три) роки.

На підставі п.1, 2 ч.2, п.2 ч.2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації.

В іншій частині вирок відносно ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим у той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4