Справа № 369/4804/17
Провадження № 1-кс/369/1186/17
УХВАЛА
Іменем України
13.05.2017 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000020 від 04.05.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 205 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До суду звернувся прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000020 від 04.05.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 205 КК України.

Свої вимоги прокурор мотивував тим, що Києво-Святошинською місцевою прокуратурою Київської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000020 від 04.05.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 205 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи в період 2016 року з метою прикриття незаконної діяльності створили (придбали) ТОВ «УК «Прайм» () та призначили на посаду керівника товариства ОСОБА_4 , який не має відношення до фінансово господарської діяльності вказаного підприємства.

Відповідно до заяви ОСОБА_4 директора ТОВ «УК «Прайм» () він не має відношення до здійснення фінансово-господарської діяльності товариства.

Встановлено, що ТОВ «УК «Прайм» (), зареєстроване та перебуває на податковому обліку в Києво-Святошинській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Молодіжна 26., оф. 2/1.

Податкова звітність товариства за період 2016-2017 років подається від імені ОСОБА_4 як керівника ТОВ «УК «Прайм».

Згідно матеріалів наданих оперативними співробітниками ОУ Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області невстановлені досудовим розслідуванням особи від імені службових осіб ТОВ «УК «Прайм» () проводять незаконні фінансово-господарські операції та використовують у своїй незаконній діяльності реквізити ТОВ «УК «Прайм».

ТОВ «УК «Прайм» у 2016-2017 роках було придбано шість автомобілів: «VOLKSVAGEN TRANSPORTER» 1968 (2013) № двиг. САА 510114, № кузова НОМЕР_1 ; «VOLKSVAGEN TRANSPORTER» 1968 (2013) № двиг. САА 572504, № кузова НОМЕР_2 ; «VOLKSVAGEN TRANSPORTER» 1968 (2014) № двиг. САА 602157, № кузова НОМЕР_3 ; «VOLKSVAGEN TRANSPORTER» 1968 (2014) № двиг. САА 605027, № кузова НОМЕР_4 ; «VOLKSVAGEN TRANSPORTER» 1968 (2014) № двиг. САА 603287, № кузова НОМЕР_5 ; «VOLKSVAGEN TRANSPORTER» 1968 (2014) № двиг. НОМЕР_6 , № кузова НОМЕР_5 .

Дані автомобілі зареєстровані на праві власності за ТОВ «УК «Прайм» ().

У клопотанні прокурор зазначив, що вказані автомобілі є об`єктом та знаряддям злочину, містять ознаки речових доказів, використовувались та отримані в наслідок вчинення кримінального правопорушення, які в подальшому будуть визнані речовими доказами у кримінальному проваджені та використанні для забезпечення можливої конфіскації майна та цивільного позову.

Враховуючи, що вищевказані автомобілі є речовими доказами та набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, прокурор просив накласти арешт на автомобілі, які належать «VOLKSVAGEN TRANSPORTER» 1968 (2013) № двиг. САА 510114, № кузова НОМЕР_1 ; «VOLKSVAGEN TRANSPORTER» 1968 (2013) № двиг. САА 572504, № кузова НОМЕР_2 ; «VOLKSVAGEN TRANSPORTER» 1968 (2014) № двиг. САА 602157, № кузова НОМЕР_3 ; «VOLKSVAGEN TRANSPORTER» 1968 (2014) № двиг. САА 605027, № кузова НОМЕР_4 ; «VOLKSVAGEN TRANSPORTER» 1968 (2014) № двиг. САА 603287, № кузова НОМЕР_5 ; «VOLKSVAGEN TRANSPORTER» 1968 (2014) № двиг. НОМЕР_6 , № кузова НОМЕР_5 .

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, дослідивши письмові матеріали клопотання, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Згідно положення ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України вилученими може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні дані вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

У відповідності з ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт майна яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що Києво-Святошинською місцевою прокуратурою Київської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000020 від 04.05.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 205 КК України.

У поданому до суду клопотанні прокурор обґрунтовує необхідність арешту транспортних засобів тим, що автомобілі: «VOLKSVAGEN TRANSPORTER» 1968 (2013) № двиг. САА 510114, № кузова НОМЕР_1 ; «VOLKSVAGEN TRANSPORTER» 1968 (2013) № двиг. САА 572504, № кузова НОМЕР_2 ; «VOLKSVAGEN TRANSPORTER» 1968 (2014) № двиг. САА 602157, № кузова НОМЕР_3 ; «VOLKSVAGEN TRANSPORTER» 1968 (2014) № двиг. САА 605027, № кузова НОМЕР_4 ; «VOLKSVAGEN TRANSPORTER» 1968 (2014) № двиг. САА 603287, № кузова НОМЕР_5 ; «VOLKSVAGEN TRANSPORTER» 1968 (2014) № двиг. НОМЕР_6 , № кузова НОМЕР_5 є речовими доказами та набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку учасників процесу, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, оскільки прокурором не доведено, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Також слід зазначити, що у клопотання прокурор заначив, що вказані транспортні засоби є речовими доказами та набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, однак судом, як було встановлено судом, вказані автомобілі не визнані речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000020 від 04.05.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 205 КК України.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про недоведеність необхідності арешту майна та відсутність правових підстав для задоволення клопотання, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 167, 170, 171, 172, 173 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000020 від 04.05.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 205 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення або отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1