Справа № 362/5689/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/234/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 02.03.2017

УХВАЛА
Іменем України
02 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кобці, Васильківського району, Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Березанщина, Васильківського району, Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2016 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, остаточне покарання ОСОБА_9 визначено на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці; ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, остаточне покарання ОСОБА_6 визначено на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

За вироком суду, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 визнано винуватими у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням до іншого сховища, при цьому, ОСОБА_6 зазначені дії вчинені повторно, за наступних обставин.

06 листопада 2016 року, приблизно о 06 годині, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , за попередньою змовою між собою, з метою таємного викрадення чужого майна, проникли на територію домоволодіння гр. ОСОБА_10 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , звідки, після пошкодження замка на свердловині, викрали електронасос «Водолій БЦПЄ 0,5-40У», вартістю 3023 гривні, після чого з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на зазначену суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини вчиненого ним злочину та правову кваліфікацію своїх дій, просить вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2016 року, ухвалений відносно нього скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного йому покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, та пом`якшити призначене йому покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням, на підставі ст.75 КК України. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на неповне врахування судом першої інстанції при призначенні йому покарання всіх обставин, які його пом`якшують, а саме того, що він визнав свою вину у вчиненому злочині та щиро розкаявся, а також співпрацював зі слідством, чим сприяв розкриттю злочину. Крім того, ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі вказує на порушення органом досудового розслідування та судом його права на захист, що виразилося у не призначенні йому захисника.

Вирок суду в частині ухвалення його відносно ОСОБА_9 учасниками судового провадження не оскаржується.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, доводи прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку про те, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 та ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням до іншого сховища, при цьому, ОСОБА_6 зазначені дії вчинені повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються наявними доказами, в їх сукупності, які за згодою учасників судового провадження досліджувались у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому, згідно із ч. 2 ст. 394 КПК України апеляційному оскарженню та перегляду не підлягають.

Згідно із ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, врахувуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Всупереч доводам апеляційної скарги обвинуваченого, суд першої інстанції при призначенні йому покарання, повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону. Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини його вчинення, мотив, характер діяння, форму і ступінь вини, обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України судом першої інстанції визнано і враховано щире каяття, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції не встановлено. Також, судом першої інстанції враховано дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше судимий, а також позитивну характеристику за місцем його проживання. Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 покарання у мінімальних межах санкції ч.3 ст.185 КК України, яке, на переконання колегії суддів, є обґрунтованим та достатнім.
Колегія суддів звертає увагу на той факт, що ОСОБА_6 вчинив новий злочин під час іспитового строку, встановленого вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2015 року, за яким він був засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та звільнений від його відбування з випробуванням, що свідчить про його стійке небажання стати на шлях виправлення та виключає можливість призначення обвинуваченому більш м?якого покарання чи повторного звільнення від його відбування з випробуванням, а тому погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_6 лише в умовах ізоляції від суспільства.
Відповідно до ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Таким чином, судом першої інстанції правильно застосовано положення ст. 71 КК України при ухваленні оскаржуваного вироку.
З урахуванням наведених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 судом першої інстанції покарання за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Крім того, колегією суддів не встановлено порушення права обвинуваченого ОСОБА_6 на захист, який в апеляційній скарзі зазначив про те, що згоди на непризначення йому захисника не надавав, оскільки ст. 49 КПК України передбачає залучення захисника за клопотанням обвинуваченого, а матеріали кримінального провадження, в тому числі і журнали судових засідань, не містять відомостей щодо висловлення ОСОБА_6 вимоги мати захисника.
Також, колегією суддів не встановлено підстав для прийняття рішення на користь обвинуваченого ОСОБА_9 , в інтересах якого апеляційна скарга не надійшла.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , а також про безпідставність доводів апеляційної скарги обвинуваченого з приводу суворості призначеного судом покарання.
При цьому, колегія суддів вважає необхідним зарахувати відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України строки попереднього ув`язнення, застосованого до ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в межах даного кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2016 року, ухвалений відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_6 залишити без змін.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк застосованого до нього в межах даного кримінального провадження попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 20 грудня 2016 року по 02 березня 2017 року включно.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк застосованого до нього в межах даного кримінального провадження попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 20 грудня 2016 року по 02 березня 2017 року включно.

Судді:

_______________ _______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4