У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
"20" липня 2017 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Житлово-будівельного кооперативу «Буревісник-2» на рішення слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві про відмову у задоволенні клопотання, у кримінальному провадженні за № 0005474 від 16.04.2015 року,
в с т а н о в и в:
До слідчого судді надійшла вищевказана скарга, яка мотивована тим, що слідчий під час досудового розслідування не виконав необхідних слідчих дій, направлених на встановлення істини у кримінальному провадженні, а тому передчасно виніс необґрунтовану постанову про відмову у задоволенні клопотання. Також зазначено, що Дніпровське управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005474 від 16.04.2015 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України. 02.11.2016 року адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ЖБК «Буревісник-2» подала заяву про визнання ЖБК «Буревісник-2» у кримінальному провадженні потерпілим. 08.11.2016 року старший слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 постановою відмовив у задоволенні клопотання від 02.11.2016 року /вх. Ю-5591/, оскільки в ході досудового розслідування кримінального провадження відповідної експертизи проведено не було /відсутній висновок Державної фінансової інспекції/ та відповідний розмір завданої шкоди не встановлено.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила її задовольнити.
Слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_5 , в судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, матеріали кримінального провадження за № 0005474, не надав.
Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши надані учасниками процесу докази, слідчий суддя приходить до наступного.
Пунктом 5 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.
Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.
Як вбачається з матеріалів скарги, у провадженні Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження за № 0005474 від 16.04.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України.
08.11.2016 року старший слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 постановою відмовив адвокату ОСОБА_3 у задоволенні клопотання від 02.11.2016 року /вх. Ю-5591/ про визнання потерпілим, оскільки в ході досудового розслідування кримінального провадження відповідної експертизи проведено не було /відсутній висновок Державної фінансової інспекції/ та відповідний розмір завданої шкоди не встановлено.
З незалежного ревізійного висновку про ведення бухгалтерського обліку та фінансовий стан ЖБК «Буревісник-2» станом на 31 грудня 2015 року вбачається, що згідно акту перевірки правопорушень виявлено на загальну суму 20 265,69 гривень.
Слідчий суддя, аналізуючи доводи особи, що подала скаргу про невідповідність положенням КПК України рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим, враховує наступне.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого /ч. 2 ст. 55 КПК України/.
Відповідно до ст.58 КПК України, представником юридичної особи, яка є потерпілим, може бути її керівник, інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю, а також особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні. Представник користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє.
02.11.2016 року /вх. Ю-5591/ адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ЖБК «Буревісник-2» подала заяву про визнання ЖБК «Буревісник-2» у кримінальному провадженні потерпілим.
Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
З положень ст.83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.
За таких обставин, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає задоволенню, а постанова слідчого скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Житлово-будівельного кооперативу «Буревісник-2» на рішення слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні за № 0005474 від 16.04.2015 року - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_5 від 08.11.2017 року про відмову у задоволенні заявленого клопотання, у кримінальному провадженні за № 0005474 від 16.04.2015 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: