1-в/754/228/17
Справа № 754/8231/17
У Х В А Л А
Іменем України
19 липня 2017 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді з заявою про скасування арешту майна накладеного на квартиру АДРЕСА_1 .
В судове засідання ОСОБА_4 не з`явилась, суду надала письмову заяву про проведення судового засідання у її відсутність.
Прокурор Київської місцевої прокуратури №3 заперечувала щодо задоволення заяви про скасування арешту з майна, у зв`язку з тим? що дана заява є необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки не надано жодних підтверджуючих документів, що саме в рамках кримінальної справи було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
Вважаючи можливим розгляд заяви у відсутність заявника на підставі наявних даних, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.
Процесуальна дія провадиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями кримінально-процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ст. 3 КПК України 1960 року, ст. 5 КПК України). За загальним правилом, якщо інше не передбачено перехідними положеннями, після набуття відповідними змінами чинності підлягають застосуванню нові процесуальні норми, незалежно від того, коли було розпочато провадження у справі.

Відповідно до п.9 Перехідних положень КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Тобто, відповідно до п.9 Перехідних положень КПК України запобіжні заходи, арешт застосований в порядку, визначеному КПК України 1960 року, може бути скасовано в порядку, визначеному КПК України 1960 року.
Таким чином, оскільки арешт накладено до набрання чинності КПК України від 22.09.2010, в порядку КПК України 1960 року, процесуальні підстави для скасування даного арешту в порядку, визначеному ст.174 КПК України від 22.09.2010 відсутні, такий арешт може бути скасовано тільки у порядку, визначеному КПК України 1960 року.
Положення КПК України 1960 року не передбачають підстав та порядку скасування арешту, накладеного слідчим, судом на стадії досудового розслідування.
Згідно наявних в матеріалах заяви даних, а саме інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.06.2017 року на квартиру АДРЕСА_1 на виконання ухвали Ватутінського районного суду м. Києва від 02.06.2000 року було накладено арешт.
Проте, заявником не надано підтверджуючих доказів та посилань в рамках якої кримінальної справи, а також на яких підставах було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
Відтак, заява задоволенню не підлягає, у зв`язку з відсутністю на те законних підстав.
На підставі викладеного, керуючись ст.174, п.9 Перехідних положень КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
В задоволенні заяви ОСОБА_4 про скасування арешту майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя