Справа № 591/5263/16-к
Провадження № 1-кп/591/419/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2016 року

Зарічний райсуд м Суми в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника служби у справах дітей Сумської міської ради ОСОБА_5 ,

представників сектору ювенальної превенції ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

неповнолітнього правопорушника ОСОБА_9 та його законного представника ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня КУ Олександрівської гімназії, що мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:
Навесні 2016 року (більш точного часу та дати під час досудового розслідування встановити не видалось за можливе) ОСОБА_9 по дорозі слідування із с. Токарі Сумського р-ну Сумської обл. до с. Бездрик Сумського р-ну Сумської обл. у лісі знайшов ніж у піхвах. Після чого вказаний ніж ОСОБА_9 поклав в рюкзак та направився до свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , тобто в такий спосіб переніс вказаний ніж, та з того часу почав зберігати його за місцем свого мешкання. 04.05.2016 року у післяобідній час ОСОБА_9 взяв у себе вдома знайдений ним ніж у металевих піхвах та, поклавши до свого рюкзаку, направився до парку ім. Кожедуба м. Суми, тобто почав носити холодну зброю без передбаченого законом дозволу, і цього ж дня приблизно о 16.00 год., у той час, коли ОСОБА_9 перебував неподалік від стадіону «Ювілейний», поряд із буд. №20 по вул. Гагаріна м. Суми, його було зупинено працівниками поліції та у період часу з 17.00 год. до 17.45 год. в ході проведення огляду місця події, який проводився поблизу буд. №20 по вул. Гагаріна м. Суми, у присутності понятих у рюкзаку ОСОБА_9 було виявлено та вилучено ніж у піхвах, який є багнетом австрійського зразку 1895 року для рядового складу до гвинтівок системи Манліхера зразку 1895 року та є холодною зброєю, а саме клинковою зброєю колючо-ріжучої дії. Таким чином, ОСОБА_9 носив при собі холодну зброю без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні ОСОБА_9 не визнав свою вину у скоєному правопорушенні і пояснив, що весною 2016 року повертався із с. Токарі Сумського р-ну Сумської обл. до с. Бездрик Сумського р-ну Сумської обл. і в лісі знайшов ніж у піхвах. Вказаний ніж мав вигляд предмету старовини, тому він зацікався ним, поклав в рюкзак та переніс додому, де почав зберігати. Оскільки цей ніж мав сліди корозії, він частково вичистив його за допомогою кислоти та відшліфував і вирішив продати через мережу інтернет, тому розмістив оголошення на сайті, разом з фото даного ножу. По оголошенню йому зателефонував невідомий чоловік і запропонував зустрітися, щоб купити вказаний ніж. 04.05.2016 року у післяобідній час взяв у себе вдома цей ніж у металевих піхвах та, поклавши до свого рюкзаку, направився до парку ім. Кожедуба м. Суми, приблизно о 16.00 год., у той час, коли він перебував неподалік від стадіону «Ювілейний», поряд із буд. №20 по вул. Гагаріна м. Суми, його зупинили працівники поліції і вилучили даний ніж. Пояснив також, що показував його вдома своїм батькам, в інтернеті вони з батьком знайшли інформацію про аналогічний ніж та дізналися, що це штик-ніж часів першої світової війни. Наполягав, що він не мав умислу вчиняти суспільно-небезпечне діяння, оскільки не міг знати, що цей ніж є холодною зброєю.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_10 пояснив суду, що його син навчається в гімназії, ніколи не мав схильності до вчинення правопорушень. Коли навесні цього року він в лісі знайшов вказаний ніж та приніс додому, то пояснив, що хоче його продати через мережу інтернет як предмет старовини. Він частково відчистив цей ніж від слідів корозії за допомогою кислоти, сфотографував та виставив оголошення на сайті в розділі «антикваріат». З інтернету вони з сином дізналися, що цей ніж штик-ніж часів першої світової війни. Даний ніж, на його погляд, не міг бути холодною зброєю, оскільки не мав руків`я, був в дуже поганому стані через те, що піддався корозії. Отже, залишивши його собі, його син мав намір для продажу саме як предмет старовини, що має цінність як антикварна річ. Вважав, що вина його сина у вчиненні суспільно-небезпечного діяння відсутня.

Представник служби у справах дітей Сумської міської ради в судовому засіданні пояснив, що неповнолітній ОСОБА_9 та його родина характеризуються лише з позитивного боку, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_9 примусові заходи виховного характеру та передати неповнолітнього під нагляд його батьків.

В судовому засіданні під час судових дебатів захисник ОСОБА_9 заявив про те, що вважає всі докази у цій справі недопустимими з тих підстав, що досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру здійснюється слідчим, який спеціально уповноважений керівником органу досудового розслідування на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх, але стороні захисту не відкривався такий доказ. Отже вважає, що з цих підстав всі докази, зібрані у даному кримінальному провадженні, необхідно визнати недопустимими та закрити провадження у даній справі. Крім того, на стадії судового розгляду до судових дебатів захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про визнання недопустимим доказом висновку експерта Сумського НДЕКЦ МВС України №64 від 01.07.2016 з тих підстав, що цей експерт є працівником однієї структури із стороною обвинувачення у кримінальному провадженні, отже його висновок не можна вважати об`єктивним, оскільки експерт безпосередньо зацікавлений у результатах такого кримінального провадження, оскільки працює у однієї із сторін кримінального провадження, до того ж багато років був працівником міліції та мав спеціальне звання. На підставі ст. 69 ч. 2 КПК України даний експерт зобов`язаний був заявити самовідвід, оскільки перебуває у службовій залежності від сторін кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит. Недопустимими є також докази, що були отримані: 1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Стороною захисту, на думку суду, не наведено та не надано будь-яких фактичних даних на підтвердження жодної із підстав, що визначені зазначеними нормами закону. Доводи захисника не ґрунтуються на вимогах закону та не підтверджені доказами. При допиті експерта ОСОБА_11 в судовому засіданні було встановлено, що він як експерт не перебував та не перебуває у будь-якій залежності від сторін кримінального провадження, не мав жодної зацікавленості в результатах такого кримінального провадження та взагалі не є працівником поліції. Отже, суд не вбачає підстав для визнання доказів, зібраних у даному кримінальному провадженні, недопустимими.

Вина ОСОБА_9 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння за ознаками, передбаченими ст. 263 ч. 2 КК України підтверджується доказами, проаналізованими в судовому засіданні.

Відповідно до висновку експертизи холодної зброї №64 від 01.07.2016, вилучений в ході огляду місця події від 04.05.2016 у неповнолітнього ОСОБА_9 ніж є багнетом австрійського зразку 1895 року для рядового складу до гвинтівок системи Манліхера зразку 1895 року та є холодною зброєю, а саме клинковою зброєю колючо-ріжучої дії (а.п.103-106)

Як вбачається з повідомлення Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області від 04.10.2016 року, ОСОБА_9 дозволів на насіння будь-якої зброї не отримував, зброя за ним не зареєстрована (а.п.107).

З пояснень в судовому засіданні експерта ОСОБА_11 вбачається, що він підтверджує свій висновок №64 від 01.07.2016 р. Пояснив також, що експертна установа, де він працює, відноситься до системи МВС, але він не перебуває в будь-якій залежності від сторін кримінального провадження, не є працівником поліції, а є цивільною особою. Проводив експертизу з використанням методики, яка рекомендована Міністерством внутрішніх справ.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що був присутнім в якості понятого під час проведення огляду місця події, який проводився поблизу стадіону «Ювілейний» в м. Суми. До нього підійшли працівники поліції та попросили побути понятим при огляді ножу. Це був штик-ніж у ножнах старого зразку з часів австро-російської війни, схожий на предмет старовини. Цей ніж із ножнами було оглянуто працівниками поліції, після чого вилучено у хлопця, який пояснив, що він його знайшов.

В ході огляду місця події від 04.05.2016 у рюкзаку неповнолітнього ОСОБА_9 було виявлено та вилучено ніж із ножнами, які запаковані до спецпакету №1710536 (а.п.92-95).

Згідно з протоколом огляду предметів від 05.05.2016 (.а.п.100) проведено огляд об`яви щодо продажу штик-ножа зразку 1898 року, викладеної в мережі інтернет на сайті «OLX» . Встановлено, що в оголошенні міститься номер мобільного телефону автора оголошення та ім`я ОСОБА_13 , ціна ножа 1500 грн.

В судовому засіданні був оглянутий речовий доказ ніж у металевих піхвах з позначенням «5», який при візуальному огляді схожий на військовий штик-ніж та має сліди корозії на піхвах, та на якому відсутнє руків`я.

Таким чином, вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_9 повністю підтверджується наведеними вище та проаналізованими в судовому засіданні доказами.

Суд не може взяти до уваги доводи сторони захисту, а також самого ОСОБА_9 та його законного представника, що вказане суспільно-небезпечне діяння не мало місця, оскільки не доведено наявність у неповнолітнього умислу на його вчинення, враховуючи, що в силу свого неповнолітнього віку не знав, чи відноситься цей ніж до холодної зброї, а зберігав його та носив при собі як предмет старовини. Ці доводи спростовуються поясненнями самого ОСОБА_9 та його законного представника в судовому засіданні, з яких вбачається, що вже при розміщенні оголошення в мережі інтернет їм обом було відомо, що це штик-ніж зразку 1898 року, тобто вид холодної зброї. Будь-які докази на підтвердження того, що даний штик-ніж має історичну цінність або є не холодною зброєю, а лише предметом старовини, суду не надані. Крім того, враховуючи, що під час розгляду клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру слід керуватися вимогами ст. 501 КПК України, суд має встановити такі питання: чи мало місце суспільно-небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння. Законом не передбачено обов`язок суду встановлювати наявність суб`єктивної сторони правопорушення, а саме умислу особи на його вчинення, оскільки в даному випадку відсутній суб`єкт кримінального правопорушення, а отже і його суб`єктивна сторона.

Таким чином вина ОСОБА_9 у вчиненні даного кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 263 КК України, на думку суду, повністю доведена, однак на час скоєння кримінального правопорушення він не досяг віку кримінальної відповідальності і не є суб`єктом даного кримінального правопорушення.

Тому суд вважає, що на підставі ст. 105 ч. 2 КК України відносно ОСОБА_9 необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру.

Суд враховує дані про особу ОСОБА_9 , який мешкає разом з батьками, навчається та здобуває загальну середню освіту, позитивно характеризується за місцем мешкання та навчання, не перебуває на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався (а.п.138-142). Суд враховує також обставини та сприятливі умови його виховання, та інші обставини, викладені в акті, наданому представником сектору ювенальної превенції ГУНП в Сумській області (а.п.143), та в звіті про неповнолітнього, складеному службою у справах дітей Сумської міської ради (а.п.88). ОСОБА_9 вперше вчинив суспільно небезпечне діяння невеликої тяжкості, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, за яке кримінальна відповідальність настає з 16 років, тобто він не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, у суду є всі правові підстави застосувати відносно ОСОБА_9 примусові заходи виховного характеру.

Суд вважає, за можливе задовольнити клопотання прокурора, на підставі ч. 2 п. 3 ст.105 КК України, застосувати до ОСОБА_9 примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд батьків до його повноліття.

Питання речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, а саме: речовий доказ ніж у металевих піхвах з позначенням «5», який є холодною зброєю, вилучений у ОСОБА_9 та переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області в м. Суми, вул. Першотравнева, 21, для подальшої передачі на склад озброєння УЛМТЗ в Сумській області, на який накладений арешт ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.09.2016 року, знищити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на проведення експертизи в сумі 1231 гривня 44 коп., які прокурор просив стягнути з батьків неповнолітнього ОСОБА_9 , відповідно до ст. 124 КПК України стягуються у разі ухвалення обвинувального вироку, отже, підстав для їх стягнення немає.

Керуючись вимогами ст. ст.100, 291, 292, 293, 501 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру, на підставі ч. 2 п. 3 ст.105 КК України у виді передачі під нагляд батьків: матері ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та батьку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які мешкають в АДРЕСА_1 , до його повноліття.

Речовий доказ ніж у металевих піхвах з позначенням «5», який є холодною зброєю, вилучений у ОСОБА_9 та переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області в м. Суми, вул. Першотравнева, 21, для подальшої передачі на склад озброєння УЛМТЗ в Сумській області, на який накладений арешт ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.09.2016 року, знищити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області, через Зарічний райсуд м. Суми протягом семи діб з часу її оголошення.

Суддя ОСОБА_1