1Справа № 335/223/17 1-кп/335/181/2017
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2017 року Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
- 19.11.2006 р. Нікопольським міським районним судом Дніпропетровської області за ч. З ст. 185, ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, від відбування покарання звільнений з випробувальним строком на 2 роки;
-19.12.2009 р. Нікопольським міським районним судом Дніпропетровської області, за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ст.ст.70,71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці, звільнений умовно-достроково на 1 рік 8 міс.1 день;
- 08.05.2012 р. Солонянським районним судом Дніпропетровської області, за ч. 3 ст. 185 КК, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;
- 23.05.2012 р. Кіровським районним судом Дніпропетровської області, за ч. 1 ст. 259 КК України, до покарання у вигляді штрафу розмірі 8500 гривень;
- 04.10.2012 р. Куйбишевським районним судом Запорізької області, за ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 8 місяців, звільнений з Синельниковської ВК 24.06.2016 р.;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
19 листопада 2016 року приблизно о 04 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на автомобільній стоянці, біля супермаркету «Білла», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Яценка, будинок № 2, з автомобілю «УАЗ 469» державний номерний знак НОМЕР_1 . таємно викрав бензопилу «Husqvarna365» вартістю 8000 гривень та шолом з сіткою жовто-чорного кольору, вартістю 200 гривень, що належали потерпілому - ОСОБА_6 , після чого зник з місця скоєння злочину.
26 грудня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 було укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст.469 КПК України.

Згідно з даною угодою, потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: у вигляді трьох років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

Розглядаючи в порядку ч.2 ст.474, ч.5 ст.474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до положень ст.468, ст.469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Обвинувачений, потерпілий, кожний окремо, просили затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.
Прокурор, захисник обвинуваченого не заперечували проти затвердження угоди.
Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_6 повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України. Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.
Судові витрати у справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 469, 471, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 26.12.2016 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , про примирення.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання за ст.185 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки; з випробуванням за ст.75 КК України строком на 2 (два) роки з покладенням згідно зі ст.76 ч.1 КК України обовязків на ОСОБА_5 , а саме: попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань апробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Запорізької області, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст.473 Кримінального процесуального кодексу України.
Суддя ОСОБА_1