АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 211/5032/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/299/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2017 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
Судді - доповідача - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001168 від 17 травня 2016 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю: прокурора - ОСОБА_7

потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:
У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи правильність кваліфікації своїх дій та доведеність вини, вважає вирок таким, що підлягає скасуванню, посилаючись в обґрунтування доводів скарги на те, що при призначенні йому остаточного покарання судом не враховано покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2017 року.
Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим та призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки ; відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання призначеним покарання менш суворого покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 05 січня 2017 року, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення, починаючи з 27 жовтня 2016 року по день набрання вироком законної сили в перерахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 матеріальну шкоду на користь потерпілих: ОСОБА_10 в розмірі 5709,52 грн., ОСОБА_11 в розмірі 92176,15 грн., ОСОБА_12 в розмірі 5326,96 грн., ОСОБА_13 в розмірі 23262,36 грн., ОСОБА_9 в розмірі 14247,51 грн., ОСОБА_8 в розмірі 26949,53 грн.
Цим вироком вирішено долю речових доказів.
За встановлених у вироку обставин, ОСОБА_6 повторно, в період з 16 травня 2016 року по 18 жовтня 2016 року, з корисливих мотивів, з проникненням у житло, таємно викрав чуже майно.

Так, 16 травня 2016 року близько 12-00 години, повторно, з проникненням у будинок АДРЕСА_2 , таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_12 на загальну суму 5326,69 грн.

27 червня 2016 року приблизно о 14-00 години, повторно, з проникненням у будинок АДРЕСА_3 , таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_13 на загальну суму 23477,36 грн.

08 липня 2016 року близько о 20-00 години, повторно, з проникненням у будинок АДРЕСА_4 , таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_8 на загальну суму 27449,53 грн.

20 липня 2016 року приблизно о 09-00 годині, повторно, з проникненням у квартиру АДРЕСА_5 , таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_9 на загальну суму 14763,51 грн.

03 жовтня 2016 року приблизно о 11-10 годині, повторно, з проникненням у будинок АДРЕСА_6 , таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_10 на загальну суму 5709,52 грн.

18 жовтня 2016 року приблизно о 10-00 годині, повторно, з проникненням у будинок АДРЕСА_7 , таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_11 на загальну суму 99508,15 грн.

Окрім того, ОСОБА_6 10 вересня 2016 року близько о 12-35 години, знаходячись на території станції технічного обслуговування автомобілів, що розташована по вул. Леоніда Бородича, 7 в м. Кривому Розі, повторно, діючи з корисливих мотивів, умисно, переконавшись у відсутності свідків і очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, шляхом вільного доступу, таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_14 майно, а саме: автомобільні диски в кількості 4 шт. загальною вартістю 5245,20 грн.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор, заперечуючи проти доводів апеляційної скарги обвинуваченого, просив її залишити без задоволення, а вирок суду - без змін.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , кожен окремо, вважали вирок суду законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними, у звязку з чим просили у її задоволенні відмовити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.
Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 , правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ґрунтуються на зібраних і досліджених в судовому засіданні доказах, проти яких не заперечували учасники судового провадження та на підставі чого судовий розгляд було здійснено в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а також не оспорюються і в поданій апеляційній скарзі, тому, згідно з ч. 2 ст. 394, ст. 404 КПК України, судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Разом з цим, доводи апеляційної скарги обвинуваченого про необхідність скасування вироку, колегія суддів вважає необґрунтованими.
За змістом ст. ст. 409, 413 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яким є, в тому числі, незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Із вироку вбачається, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції, належним чином врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які, відповідно до вимог ст. 12 КК України, відносено до категорії середньої тяжкості та тяжких, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
У відповідності до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд відніс щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування спричиненої шкоди та стан здоров`я обвинуваченого, а до обставин, які обтяжують покарання, в силу ст. 67 КК України - рецидив злочинів.
На підставі наведеного суд обґрунтовано дійшов висновку, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства та призначив йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, застосувавши при визначенні покарання за сукупністю злочинів, згідно з ч. 1 ст. 70 КК України, принцип часткового складання призначених покарань. При цьому, визначаючи остаточну міру покарання щодо ОСОБА_6 , за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, суд, в межах своїх дискреційних повноважень, застосував принцип поглинення призначеним за цим вироком покаранням менш суворого покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 січня 2017 року.
На думку колегії суддів, суд при призначені покарання ОСОБА_6 в повній мірі дотримався вимог ст. ст. 50, 65, 70 КК України та призначив йому покарання, що за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_6 про необґрунтоване неврахування судом при призначенні йому покарання вироку Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 01 березня 2017 року, то на переконання колегії суддів, вони є безпідставними.
Так, згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 КПК України засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 395, ч. 1 ст. 532 КК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, тобто зі спливом 30 днів з дня його оголошення.
З вироку Дзержинського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2017 року, який набрав законної сили 14 квітня 2017 року, вбачається, що ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.
Разом з цим, з журналів судових засідань та технічного запису судового процесу у цьому кримінальному провадженні слідує, що під час судового розгляду провадження ОСОБА_6 клопотань про витребування або залучення вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2017 року та врахування покарання за вироком від 01 березня 2017 року не заявляв, тобто про існування щодо нього цього вироку суду не було відомо.

Окрім того, станом на 06 березня 2017 року - день постановлення цього вироку щодо ОСОБА_6 , вирок від 01 березня 2017 року законної сили не набрав, та ОСОБА_6 мав процесуальний статус обвинуваченого і не був засудженим, тому підстави для врахування цього вироку, при призначенні йому покарання в даному кримінальному провадженні відсутні.
За таких обставин, на переконання колегії суддів, судом першої інстанції, при призначенні ОСОБА_6 покарання за правилами, передбаченими ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України, з врахуванням покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 січня 2017 року, порушень вимог закону України про кримінальну відповідальність допущено не було.
Також, колегія суддів акцентує увагу на тому, що засуджений не позбавлений процесуальної можливості за необхідності звернутися до суду в порядку виконання судових рішень, у відповідності до приписів п. 11 ч. 1 ст. 537 та ст. 539 КПК України, з питанням про застосування до нього покарання при наявності кількох вироків.
Отже, у контексті наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про відповідність ухваленого вироку вимогам ст. 370 КПК України та відсутність підстав для його зміни або скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим вирок залишає без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2017 року залишити без задоволення.
Вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2017 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
___________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4