Бродівський районний суд Львівської області
Справа № 439/350/15-к

ВИРОК
26 квітня 2017 року м. Броди
Бродівський районний суд Львівської області
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня, не працює, одружений, на утриманні малолітня дитина, відповідно до ст. 89 КК України не судимий,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 296 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Боримель Демидівського району Рівенської області, житель АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, із середньою освітою, одружений, на утриманні малолітня дитина, не працює, не судимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальні акти у зазначених кримінальних провадженнях, які об?єднані в одне кримінальне провадження,
ОСОБА_3 16 листопада 2014 року умисно спричинив ОСОБА_12 тілесні ушкодження середньої тяжкості, чим вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України.
ОСОБА_3 02 лютого 2015 року, вчинив хуліганство у групі осіб, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, чим вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України.
ОСОБА_3 24 травня 2015 року грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, тобто скоїв хуліганство, чим вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України.
ОСОБА_4 02 лютого 2015 року вчинив хуліганство у групі осіб, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, чим вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України.
Злочини вчинено за таких обставин:
16 листопада 2014 року , приблизно о 20.00 годині ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік будинку № 6 площі Ринок м. Броди, під час конфлікту, котрий виник раптово, умисно наніс ОСОБА_12 удар рукою в обличчя внаслідок чого заподіяв потерпілому відкритий перелом кута нижньої щелепи зліва, який згідно висновку №153/2014 від 19.11.2014 року проведеної судово-медичної експертизи відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Крім цього, 24 травня 2015 року приблизно о 19-й годині ОСОБА_3 перебуваючи на Площі Ринок м. Броди, керуючись хуліганськими спонуканнями, нехтуючи загальновизнаними у суспільстві нормами і правилами, безпричинно, підійшов до громадянина ОСОБА_13 , який відпочивав на лавочці і умисно завдав йому удар кулаком у обличчя. Після того як ОСОБА_13 впав на спину, то ОСОБА_3 продовжуючи свої протиправні дії, діючи з особливою зухвалістю, у громадському місці продовжив йому наносити удари руками і ногами у голову і обличчя. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця на волосяній частині голови, в потиличній ділянці справа, садно в лівій тім`яній ділянці волосяної частини голови, синці на верхніх і на нижніх повіках обох очей і на спинці носа, синці на лівому крилі носа, в лівій виличній ділянці, на верхній губі, на підборідді, струс головного мозку, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 100/2015 від 29.05.2015 року відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
02 лютого 2015 року, близько 04.00 год., ОСОБА_4 , діючи спільно із ОСОБА_3 , знаходячись в громадському місці - приміщенні кафе A La minute , що на території автозаправки «ОККО», яка знаходиться за адресою: м. Броди вул. Березова, 1А, нехтуючи загально прийнятими нормами моралі, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, безпричинно пристав до відвідувачів кафе та виражаючись нецензурними словами спровокував конфлікт. Після чого, ОСОБА_4 , перебуваючи спільно із ОСОБА_3 на території майданчику автозаправки «ОККО», яка знаходиться за адресою м. Броди вул. Березова, 1А, демонструючи явну неповагу до існуючих правил поведінки у суспільстві й інших соціальних цінностей, безпричинно, в присутності інших громадян почав ображати і принижувати ОСОБА_14 , використовуючи при цьому ненормативну лексику та в ході конфлікту, діючи з особливою зухвалістю умисно штовхнув останнього обома руками, після чого схопивши його за руку почав тягнути у свою сторону, ОСОБА_14 у відповідь на дії ОСОБА_4 скинув останньому із голови капюшон, після чого ОСОБА_4 умисно наніс один удар в обличчя ОСОБА_14 , а в подальшому наніс ще два удари ногою по тілу потерпілого ОСОБА_14 , який в цей час лежав на землі, внаслідок чого останньому було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді одного синця на повіках правого ока, крововилива і садна на слизовій оболонці нижньої губи, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 17 від 03.02.2015 року відносяться до легкого тілесного ушкодження.
ОСОБА_3 , перебуваючи спільно із ОСОБА_4 на території майданчику автозаправки «ОККО», яка знаходиться за адресою м. Броди вул. Березова, 1А, демонструючи явну неповагу до існуючих правил поведінки у суспільстві й інших соціальних цінностей, безпричинно, в присутності інших громадян почав ображати і принижувати ОСОБА_14 , використовуючи при цьому ненормативну лексику та в ході конфлікту, діючи з особливою зухвалістю, наніс один удар в обличчя ОСОБА_14 , внаслідок чого останньому було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді одного синця на повіках правого ока, крововилива і садна на слизовій оболонці нижньої губи, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 17 від 03.02.2015 року відносяться до легкого тілесного ушкодження. Намагаючись піднятись із землі, ОСОБА_14 захищаючись відштовхнув руками ОСОБА_3 , через що останній не втримавшись на ногах, спіткнувся за клумбу і впавши на склопакет вартістю 2330 гривень із якого складається кафе A La minute пошкодив його.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що увечері 16.11.2014 року він був на площі Ринок, 6 разом із своїм знайомим ОСОБА_4 та дівчиною ОСОБА_15 . Йдучи площею він посковзнувся та впав на землю. В цей час до нього підійшов незнайомий чоловік, яким виявився ОСОБА_12 , який спитав чи все у нього добре, на що він відповів, що все добре. Після цього цей чоловік щось сказав у сторону його дівчини ОСОБА_16 , що не сподобалось ОСОБА_4 і він наніс ОСОБА_17 один удар, після чого ОСОБА_12 втік. Тому, свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України він не визнає. Також, ОСОБА_3 пояснив, що 02.02.2015р. він із ОСОБА_4 та ще трьом хлопцями були у кафе «A La minute» , що знаходиться на АЗК «ОККО» в м. Броди. В приміщенні кафе вони дійсно кілька разів виразились нецензурно, про що їм зробили зауваження, на що вони вибачились. Після цього до них підійшов ОСОБА_18 , якого він до цих подій знав і з яким у нього вже були раніше конфлікти, та почав із ним конфліктувати та почав витягувати його на вулицю. На це ОСОБА_19 опирався та відштовхував ОСОБА_20 . На вулиці між ними виникла шарпанина та під час якої ОСОБА_21 штовхнув його на вікно, яке від удару його тіла розбилась. Також була шарпанина між ОСОБА_22 та ОСОБА_23 . Удари ОСОБА_24 він наносив захищаючись. А тому, вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України він не визнає. Також ОСОБА_3 пояснив, що 24 травня 2015 року він був у барі в м. Броди. Вийшовши із бару він попрямував у напрямку залізничного вокзалу. На пл. Ринок в м. Броди він побачив ОСОБА_25 з яким почав конфліктувати та наніс йому 4-5 ударів. Свою вину у нанесенні ОСОБА_26 ударів, а відтак і у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України визнає повністю.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України не визнав, та пояснив, що 02.02.2015 він із ОСОБА_3 та ще трьом незнайомими для нього хлопцями були у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » , що знаходиться на АЗК «ОККО» в м. Броди. В приміщенні кафе за сусіднім столиком сиділи дівчата, з якими він та ОСОБА_19 почали розмовляти. Після цього до них підійшов ОСОБА_18 , та почав конфліктувати із ОСОБА_27 один момент він схопив ОСОБА_28 та потягнув його до виходу. Вони усі разом вийшли із приміщення кафе, де ОСОБА_21 зірвав із нього ОСОБА_4 капюшон, на що він наніс йому удар рукою в обличчя, після чого ОСОБА_21 наніс удар йому. Після цього почалась шарпанина, під час якої ОСОБА_19 впав на склопакет та розбив його.
Також, під час дачі показів, ОСОБА_29 повідомив суду, що саме він 16.11.2014 року на АДРЕСА_3 , наніс удар в обличчя ОСОБА_17 , а не ОСОБА_3 .
Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується показаннями потерпілого, свідків, висновками експертиз, протоколами слідчих та процесуальних дій та іншими документами, дослідженими під час судового розгляду справи, які суд вважає належними та допустимими доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_12 , в судовому засіданні пояснив, що 16.11.2014 він ішов із ОСОБА_30 по площі Ринок в м. Броди та побачив, що на землі лежить мужчина і дівчина із іншим мужчиною намагаються його підняти. Він із ОСОБА_31 підійшли до них та запропонували допомогу. Той що лежав на землі, а це був ОСОБА_3 , сказав, що все добре і почав сміятися. На це потерпілий спитав у ОСОБА_32 , що такого смішного він спитав і чому він сміється, на що ОСОБА_19 піднявся і спитав, чому він хамить його дружині. Тому потерпілий розвернувся і хотів вже йти, і в цей момент відчув удар в обличчя, в результаті якого впав і вдарився. Від удару в нього все заніміло. Хто наніс удар він не бачив, оскільки в цей час розвертався і не дивився в сторону цих двох чоловіків і дівчини. Бачив, що удари наносились також і ОСОБА_33 .
Свідок ОСОБА_34 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_12 є її братом. 16.11.2014 він прибіг до неї додому весь закривавлений, розмовляти він не міг, оскільки була зламана щелепа. Повідомив, що хотів допомогти чоловікові на площі Ринок і отримав від нього удар в обличчя. Очевидцем події вона не була.
Свідок ОСОБА_35 в судовому засіданні пояснила, що 16.11.2014 вона була в гостях у ОСОБА_36 , куди ввечері прибіг ОСОБА_37 , який був увесь закривавлений та повідомив, що йому наніс удар невідомий чоловік, якого він описав. По опису вона впізнала ОСОБА_38 , якого вона знає як відвідувача бару «Імперія» в м. Броди, де вона працює, і де цього дня був ОСОБА_39 та ОСОБА_40 . ОСОБА_19 часто буває у цьому барі. Часто конфліктує, дебоширить, поводить себе не зовсім адекватно. Бували випадки, коли викликали охорону.
Свідок ОСОБА_41 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_39 є її хлопцем, з яким вони зустрічаються. ОСОБА_29 є її знайомим. ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_4 народився син і вони втрьох йшли щоб це відсвяткувати. Усі були в хорошому гуморі. На площі Ринок в м. Броди ОСОБА_19 послизнувся та впав. Вона та ОСОБА_29 почали йому допомагати піднятися. В цей час до них підійшли двоє хлопців, які спитали чи все у них добре і чи потрібна допомога, на що вона відповіла, що все добре і допомоги не потрібно. Тоді один із цих хлопців в грубій формі сказав, щоб вона замовкла і в цей момент ОСОБА_29 вдарив одного із чоловіків в обличчя, після чого ці обидва хлопці втекли.
Неповнолітній свідок ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_37 є його далеким родичем. 16.11.2014 вони удвох поверталися із села в м. Броди, та удвох йшли з вокзалу додому. На пл. Ринок вони побачили, що лежав п?яний чоловік і його піднімає жінка, а також збоку стоїть ще якийсь чоловік. Вони підійшли до них і хотіли допомогти. Ці люди почали сміятись. ОСОБА_43 сказав до нього, що потрібно йти і взяв його під руку та почав розвертатися. Коли ОСОБА_12 стояв у півоберта до цих людей, то чоловік, котрий лежав на землі, піднявся і наніс удар ОСОБА_17 в обличчя. У цьому чоловікові, котрий наносив удар, свідок впізнає обвинуваченого ОСОБА_38 . Від удару ОСОБА_12 впав на землю. А ОСОБА_19 його ще один раз копнув. Також наніс один удар і йому свідкові. В момент удару ОСОБА_12 розвертався обличчям до свідка, а тому ОСОБА_12 міг і не бачити, хто з цих двох чоловіків наносить удар.
Відповідно до висновку експерта №28/2015 від 13 лютого 2015 року, тілесні ушкодження, які були виявлені у гр. ОСОБА_12 під час проведення судово-медичної експертизи 19 листопада 2014 року могли бути заподіяні за обставин, вказаних потерпілим під час проведення слідчого експерименту 11 лютого 2015 року: синець зліва, відкритий перелом кута нижньої щелепи зліва спричинені в результаті нанесення удару в лице зліва, садно на волосяній частині голови в потиличній ділянці внаслідок падіння на асфальтне покриття дороги та удару головою до нього (а.с. 97-98. Т.:2).
Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 11 лютого 2015 року, потерпілий ОСОБА_12 показав на місці м. Броди, пл. Ринок, де він перебував разом із ОСОБА_30 16.11.2014. Потерпілий під час слідчого експерименту показав, що в момент нанесення йому удару ОСОБА_19 стояв напроти нього на відстані близько 1 метра, позаду якого знаходився невідомий йому чоловік, а ОСОБА_44 стояв праворуч від потерпілого. В момент нанесення удару потерпілий повертався праворуч до ОСОБА_45 з наміром йти, і в цей час відчув удар, від якого впав на землю (а.с. 99-105, Т.:2).
Дослідивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, поза розумним сумнівом знайшла підтвердження під час судового розгляду та кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Невизнання обвинуваченим своєї вини суд розцінює як таке, що спрямоване на уникнення від відповідальності. Показання, що дані ОСОБА_3 під час судового розгляду, суд оцінює критично, оскільки такі спростовуються показаннями допитаних в судовому засіданні свідка ОСОБА_46 та потерпілого ОСОБА_12 , протоколом слідчого експерименту, висновком експерта.
Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_47 , а також заяву обвинуваченого ОСОБА_4 та не надає їм віри, оскільки такі спростовуються показаннями допитаних в судовому засіданні свідка ОСОБА_46 та потерпілого ОСОБА_48 та спрямовані на уникнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.
Окрім повного визнання своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується показаннями потерпілого, висновком судово-медичної експертизи.
Так, потерпілий ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений ОСОБА_3 наніс йому удар в обличчя. Претензій до обвинуваченого немає.
Відповідно до висновку експерта №100/2015 від 29 травня 2015 року, у гр. ОСОБА_13 при звертанні за медичною допомогою та під час судово-медичної експертизи було виявлено синець на волосяній частині голови в потиличній ділянці справа, садно на лівій тім?яній ділянці волосяної частини голови, синці на верхніх і нижніх повіках обох очей і на спинці носу, синці на лівому крилі носу, в лівій виличній ділянці, на верхній губі, на підборідді, струс головного мозку, які утворилися від дії тупих предметів, могли бути спричинені 24 травня 2015 року та відносяться до легкого тілесного ушкодженні з короткочасним розладом здоров?я (а.с. 106-107, т.: 2).
Дослідивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого злочину поза розумним сумнівом знайшла підтвердження під час судового розгляду та кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, а також невизнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, перед судом доказами, дослідженими під час судового розгляду справи, які суд вважає належними та допустимими, доведена винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.
Так, свідок ОСОБА_49 в судовому засіданні пояснила, що працює в ресторані «A La minute» , що знаходиться на АЗК «ОККО» в м. Броди. 02.02.2015 вона була у приміщенні ресторану та бачила як за сусідніми столиками сиділи дві компанії. Між чоловіками обох компаній виник якийсь конфлікт і чоловіки вийшли на вулицю, де почалась бійка, під час якої розбили скло. Хто був ініціатором бійки вона не знає.
Свідок ОСОБА_50 , в судовому засіданні пояснила, що 02.02.2015 вона разом із знайомим ОСОБА_14 та ОСОБА_51 приїхали у ресторан «A La minute», де сиділи за столиком. За сусіднім столиком сиділи ОСОБА_39 та ОСОБА_52 , яких вона візуально знала. ОСОБА_19 почав проявляти увагу до неї та ОСОБА_53 , на що ОСОБА_54 зробив йому зауваження. Між ними розпочався словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_19 перший почав нецензурно виражатися. ОСОБА_43 запропонував їм вийти на вулицю, на що ОСОБА_54 схопив ОСОБА_28 за руку і виштовхав його із приміщення. Після цього вона разом із ОСОБА_53 вийшли за хлопцями на вулицю, де побачили бійку. Вона бачила, як ОСОБА_19 та ОСОБА_29 б?ють ОСОБА_20 . Бачила ще інших хлопців, які били ОСОБА_20 .
Свідок ОСОБА_55 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_19 його знайомий, а ОСОБА_4 він не знає. 02.02.2015 він був проїздом на АЗК «ОККО», де бачив як двоє чоловіків борються і обоє впали на скло. Бачив, що бились двоє людей між собою, а решта намагались їх розборонити. Хто саме бився він не бачив.
Свідок ОСОБА_56 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачені ОСОБА_19 та ОСОБА_29 є його знайомими. 02.02.2015 вони втрьох були у ресторані «A La minute» на АЗК «ОККО», що в м. Броди. Із ними було ще двоє хлопців, однак хто саме він не пам?ятає. Вони сиділи за столиком та пили каву. Він пішов на вулицю телефонувати і побачив, що на вулицю вийшли ОСОБА_19 , ОСОБА_29 і потерпілий, якого він не знав, але як пізніше йому стало відомо це був ОСОБА_57 . Між ними розпочалась бійка. Лозу ОСОБА_58 вдарили першого. Бачив як ОСОБА_19 та ОСОБА_29 бились із ОСОБА_59 .
Потерпілий ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_38 знав до подій 02 лютого 2015 року, оскільки вже мав із ним раніше конфлікт. ОСОБА_4 він не знав. 02.02.2015 він разом із ОСОБА_60 та ОСОБА_51 сиділи за столиком у ресторані «A La minute» на АЗК «ОККО», що в м. Броди. За сусіднім столиком сиділи ОСОБА_19 та інші хлопці та вживали алкоголь. ОСОБА_19 почав згадувати колишній конфлікт і провокувати новий, чіплятися до дівчат. Він за руку відтягнув ОСОБА_28 до дверей, де йому запропонував вийти на вулицю, після чого ОСОБА_19 та інші виштовхали його із приміщення і у дверях на виході він відчув удар. Почалась бійка. На вулиці він захищався і наносив удари у відповідь. Претензій до ОСОБА_32 і ОСОБА_4 він не має.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 02 лютого 2015 року, оглядом місця події є територія автозаправки «ОККО», що знаходиться в м. Броди, вул. Березова, 1а, на території якої знаходиться кафе «A La minute». Вхід у кафе здійснюється через одностворчаті двері, які виготовлені із склопакету. Праворуч від входу розміщене вікно, а саме склопакет, який пошкоджений розміром 3х1,7м. (а.с. 93-95, Т.: 2).
Відповідно до висновку експерта №17/2015 від 03 лютого 2015 року, у гр. ОСОБА_14 під час судово-медичної експертизи було виявлено один синець на повіках правого ока, крововилив і садно на слизовій оболонці нижньої губи, які утворились від дії тупих предметів, могли бути спричинені 02 лютого 2015 року в результаті нанесення ударів руками, ногами людини у взутті та відносяться до легкого тілесного ушкодження (а.с. 96, Т.: 2).
В судовому засіданні оглянуто відеозаписи із камер спостереження АЗК "ОККО", що розташовані у приміщенні кафе "A La minute", а також над входом/виходом із кафе "A La minute" АЗС "ОККО", що в м. Броди по вул. Березова, 1А.
При перегляді відеозапису файлу «020.exe», що міститься на компакт диску «ARITA» 8-16х DVD-R 120 min/4.7GB (а.с.71, Т.:1), видно, що з столиком справа сидять п?ятеро чоловіків, серед яких знаходяться двоє, візуально схожих на обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_28 , у яких обвинувачені впізнали себе. За сусіднім столиком сидять двоє дівчат та чоловік, візуально схожий на потерпілого ОСОБА_14 . У одній із дівчат та чоловікові обвинувачені впізнали ОСОБА_61 та свідка ОСОБА_62 . З-за столику, де сиділи чоловіки, усі піднялися та попрямували до виходу на вулицю, при цьому ОСОБА_29 та ОСОБА_19 підійшли до сусіднього столику, де в цей час сиділи дівчата та почали із ними розмову (час: 4:10). Після чого до столику підійшов ОСОБА_21 , який жестом показав ОСОБА_63 на вихід з приміщення кафе та присів за столик до дівчат. Після чого почалась розмова між ОСОБА_64 та ОСОБА_22 під час якої ОСОБА_21 схопив за руку лозу ОСОБА_65 та потягнув його до виходу. Після чого видно, як ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , ОСОБА_29 та інші чоловіки та двоє дівчат виходять із приміщення кафе, де між ОСОБА_22 з однієї сторони та ОСОБА_66 та ОСОБА_64 з іншої починається суперечка, до якої приєднується інші невідомі чоловіки, які не дають ОСОБА_24 повернутися назад у приміщення кафе, стаючи йому на шляху, хоча такі спроби ним робляться. В момент, коли ОСОБА_21 уже зайшов в приміщення кафе, невідомий чоловік виштовхує його з приміщення на вулицю, після чого ОСОБА_29 , не даючи повернутись ОСОБА_24 в приміщення кафе, здійснює поштовх обома руками у груди ОСОБА_24 , від чого останній робить кілька кроків назад, після чого до ОСОБА_61 підскакує ОСОБА_67 . Далі, ОСОБА_21 в черговий раз намагається повернутися в приміщення кафе, де йому на заваді стає ОСОБА_29 , якого ОСОБА_21 хапає за капюшон, а ОСОБА_29 наносить удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_68 . Після чого починається шарпанина-боротьба між ОСОБА_22 та ОСОБА_66 , яку намагаються розборонити чоловік у формі охоронця та двоє дівчат, а також до конфлікту приєднується ОСОБА_19 , який спочатку тримав за руку ОСОБА_61 , а в процесі шарпанини наносить удар ОСОБА_24 , кулаком правої руки в голову, після чого між ОСОБА_22 та ОСОБА_64 починається шарпанина-боротьба та обмін ударами, яку намагаються розборонити людина у формі охоронця та двоє дівчат. Під час такої шарпанини-боротьби, ОСОБА_19 та ОСОБА_21 падають на землю і в цей момент ОСОБА_29 наносить два удари ногою по тілу ОСОБА_61 , який лежить на землі. Такі дії ОСОБА_4 припиняє людина у формі охоронця, яка наносить кілька ударів кийком по руках та тілу ОСОБА_69 . Після чого ОСОБА_19 та ОСОБА_21 піднімаються, продовжуючи боротися та обоє падають в сторону вікна приміщення кафе, яке розміщено праворуч від входу, і яке не попадає в поле огляду камери спостереження. Після чого видно як ОСОБА_21 та ОСОБА_19 продовжують боротися. Таку боротьбу намагаються припинити дівчата, а також ОСОБА_29 , який намагається відтягнути ОСОБА_61 від ОСОБА_70 . Такі дії тривають близько трьох хвилин (час відео: 4:13 4-16).
Дослідивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні злочину поза розумним сумнівом знайшла підтвердження під час судового розгляду та кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
Дослідивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочину поза розумним сумнівом знайшла підтвердження під час судового розгляду та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
Невизнання вини обвинуваченими у вчиненні хуліганства групою осіб та їхня вказівка, що мав місце злочин, передбачений ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, оскільки відсутній мотив явна неповага до суспільства, суд оцінює критично, і розцінює як намагання обвинувачених уникнути від відповідальності за вчинений злочин, або понести покарання за менш тяжкий злочин.
Суд вважає за доцільне зазначити, що з об`єктивної сторони хуліганство є суспільно небезпечною дією, що грубо порушує громадський порядок. Такими закон визнає лише ті дії, які супроводжувались особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.
Основним безпосереднім об`єктом хуліганства є громадський порядок.
При вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 296 КК хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.
Отже, якщо порушення громадського порядку не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, дії особи не можуть бути кваліфіковані за ст. 296 КК України, а їх необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, зокрема, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла. Хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані, та ін.
Зазначений у ч. 1 ст. 296 КК термін «грубе порушення» є оціночною категорією. Його предметний зміст залежить від конкретних обставин вчинення винним діяння. Грубість порушення громадського порядку слід визначати з урахуванням характеру вчинених хуліганських дій, їх наслідків, місця й тривалості їх вчинення, кількості потерпілих від зазначених дій, їхнього віку, стану здоров`я, істотності порушення їхніх інтересів або інтересів підприємств, установ, організацій. Особа, яка вчиняє хуліганські дії, грубо нехтує правилами поведінки в суспільстві.
Суб`єктивна сторона хуліганства характеризується умисною виною і мотивом явної неповаги до суспільства. Поняття "неповага до суспільства" є оціночною категорією. Неповага до суспільства - це прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Вказана неповага має бути явною. Це означає, що неповага до суспільства є очевидною, безсумнівною як для хулігана, так і для очевидців його дій. Відсутність у діях винної особи прояву явної неповаги до суспільства виключає визнання злочину хуліганством.
Дослідженими судом доказами встановлено, що саме ОСОБА_29 та ОСОБА_19 безпричинно, бажаючи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві та самоутвердитися за рахунок приниження іншої особи потерпілого ОСОБА_61 , спровокували словесний конфлікт із ОСОБА_22 у закладі громадського харчування, під час якого, нехтуючи правилами поведінки в суспільстві, провокували останнього на фізичний конфлікт як в приміщення закладу, так і біля нього. Саме ОСОБА_29 чинив фізичні перешкоди ОСОБА_24 повернутися у приміщення кафе під час словесного конфлікту, який виник між ними, провокуючи його на бійку, здійснюючи поштовхи руками в груди. Саме ОСОБА_29 першим наніс удар ОСОБА_24 кулаком руки в голову, розпочавши таким чином бійку, до якої приєднався ОСОБА_19 , наносячи ОСОБА_71 удари рукою в голову, та здійснюючи шарпанину, під час якої було пошкоджене скло вікна приміщення кафе.
Таким чином, на думку суду, вказані дії кожного із обвинувачених свідчать про грубе порушення ними громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, які були вчинені групою осіб, що розкриває зміст злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України хуліганство, вчинене групою осіб.
Кваліфікуючою ознакою даного злочину є вчинення хуліганства групою осіб, оскільки участь у хуліганстві брали двоє виконавців без попередньої змови.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, що вчинене особою, раніше судимою за хуліганство.
Однак, суд вважає таку кваліфікацію невірною, виходячи із таких міркувань.
Як встановлено судом, ОСОБА_3 вироком Бродівського районного суду Львівської області від 29 березня 2012 року був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України і йому призначено покарання у виді штрафу у розмірі 8500 гривень. Такий вирок не оскаржувався і набрав законної сили 14.04.2012р.
Як встановлено судом ОСОБА_3 на виконання вироку добровільно сплатив 8400 гривень. На момент вчинення ОСОБА_3 нового злочину 16 листопада 2014 року, ОСОБА_3 не було сплачено 100 гривень штрафу із належних до сплати 8500грн.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 89 КК України, Такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт або арешту, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 90 КК України, строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного і додаткового покарання. До строку погашення судимості зараховується час, протягом якого вирок не було виконано, якщо при цьому давність виконання вироку не переривалася. Якщо вирок не було виконано, судимість погашається по закінченні строків давності виконання вироку.
Як встановлено судом, вирок Бродівського районного суду Львівської області від 29.03.2012 року, який набрав законної сили 14.04.2012р. не було повністю виконано протягом більш як два роки. А тому, відповідно до положень ч. 2 ст. 90 КК України, судимість ОСОБА_3 , за даним вироком на момент вчинення нового злочину була погашена, а відтак не переривалася. А тому, ОСОБА_3 на час вчинення 02.02.2015 хуліганства, повинен вважатися таким, що не має судимості за хуліганство.
При визначенні виду і розміру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав частково.
Вказану обставину суд визнає такою, що пом?якшує покарання обвинуваченого.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, немає.
А тому, враховуючи особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_3 офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні малолітню дочку, суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання: за ч. 1 ст. 296 КК України в межах санкції статті у виді арешту; за ч. 1 ст. 122 КК України в межах санкції статті у виді обмеження волі; за ч. 2 ст. 296 КК України в межах санкції статті у виді обмеження волі.
Відповідно до вимог ст. 70 КК України визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
При визначенні виду і розміру покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, які б обтяжували чи пом?якшували покарання обвинуваченого, немає.
А тому, враховуючи особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_4 офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 296 КК України у виді обмеження волі.
Однак, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні малолітню дочку, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування призначеного основного покарання шляхом звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК України.
У справі потерпілим ОСОБА_12 пред?явлено цивільний позов до ОСОБА_3 , у якому потерпілий просить суд стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди 3280 гривень 34 коп., а також 30 000 гривень на відшкодування заподіяної моральної шкоди.
Свої позовні вимоги ОСОБА_12 обґрунтовує тим, що в результаті спричинення йому тілесного ушкодження середньої тяжкості він перебував на лікуванні, на що ним було витрачено на ліки 3280 грн. 34 коп.
Також, ОСОБА_12 вказує, що неправомірними діями ОСОБА_72 йому спричинено моральну шкоду, яка полягала у фізичному болі та стражданнях, яких особа зазнала у зв?язку із ушкодженням її здоров?я; стражданнях, пов?язаних з проходженням стаціонарного лікування, під час якого було здійснено оперативне втручання.
ОСОБА_3 цивільний позов не визнав, оскільки не спричиняв шкоди потерпілому ОСОБА_12 .
Дослідивши докази у їхній сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного.
Факт понесення ОСОБА_12 матеріальних витрат на купівлю медикаментів стверджується дослідженими в судовому засіданні чеками на придбання медикаментів та медичних засобів на загальну суму 3280 грн. 34 коп. (а.с. 37-40, Т.: 1).
Судом встановлено, що протиправними діями ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_12 спричинено моральну шкоду, яка полягала у фізичному болі та стражданнях, яких особа зазнала у зв?язку із ушкодженням її здоров?я; втрати психологічної рівноваги внаслідок порушення сталого побуту, наслідків у вигляді порушення здоров`я; стражданнях, пов?язаних з необхідністю стаціонарного лікування та оперативного втручання.
Враховуючи глибину фізичних та душевних страждань ОСОБА_12 , враховуючи можливість ОСОБА_3 відшкодувати таку шкоду, беручи до уваги вимоги розумності та справедливості, суд приходить до переконання, що розмір відшкодування за спричинення моральної шкоди слід визначити у розмірі 15 000 гривень.
Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.
Речові докази у справі відсутні.
Запобіжні заходи у кримінальному проваджені не застосовано
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
В силу ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 1 (одного) року 3(місяці) обмеження волі;
-за ч. 1 ст. 296 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту;
-за ч. 2 ст. 296 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців обмеження волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з часу приведення вироку до виконання.
Цивільний позов ОСОБА_12 задовольнити часткового.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_12 3280 (три тисячі двісті вісімдесят) гривень 34 коп. майнової шкоди, заподіяної злочином, а також 15 000 (п?ятнадцять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди. Всього стягнути 18 280 (вісімнадцять тисяч двісті вісімдесят) гривень 34 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Бродівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1