Справа № 175/1861/17
Провадження № 1-кп/175/114/17
Вирок

Іменем України

14 червня 2017 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000609 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Макіївка Донецької області, там же зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

встановив:
23 квітня 2017 року близько 07.00 години ОСОБА_5 проходив повз будинок АДРЕСА_3 , і в цей час у нього раптово виник умисел, спрямований на таємне викрадання чужого майна з цього житлового будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел він, упевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, через вхідні двері незаконно проник до житлового будинку і, діючи умисно, вчиняючи злочин повторно, з корисливих мотивів, намагався таємно викрасти майно, приналежне ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме кабельно-провідникову продукцію невизначеної вартості, яку зрізав зі стіни заздалегідь підготовленим ножем, та програвач вінілових пластинок вартістю 275 грн., однак із причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий на місці скоєння злочину.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину визнав повністю і пояснив, що 23.04.2017 року близько 07 години він проник до буд. АДРЕСА_3 , звідки намагався вчинити крадіжку майна за обставин, зазначених у обвинувальному акті, але був затриманий сусідами, яких викликала потерпіла. У скоєному щиросердно кається і просить врахувати, що вчинив злочин через скрутне матеріальне становище, та просить не позбавляти волі, надавши можливість виховувати однорічного сина.

Його провина у вчиненні вказаного судом діяння підтверджується доказами, дослідженими судом за згодою сторін у порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Переконавшись у правильному розумінні обвинуваченим змісту обставин інкримінованого йому діяння та добровільності його позиції, суд дійшов висновку про те, що за обставин, указаних у обвинувальному акті було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , і це кримінальне правопорушення вчинено саме ним, і його умисні дії кваліфікує за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи та особу ОСОБА_4 , - раніше не судимий, однак двічі притягнутий до кримінальної відповідальності: 08 вересня 2016 року в Самарський районний суд м. Дніпропетровська направлений обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (рішення не прийняте) та 31 березня 2017 року в Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області направлений обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України (рішення не прийняте), офіційно непрацюючий, зі слів - має сім`ю та малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують його покарання, суд визнає щиросердне каяття та повне визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає. Посилання ж прокурора у судових дебатах на повторність як обставину, обтяжуючу покарання, суд вважає помилковою. За приписом ч.4 ст.67 КК України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує. Відповідно до обвинувального акту дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, у тому числі, за ознакою повторності. З огляду на зазначене суд не вправі врахувати «повторність» при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи із цих вимог закону, з урахуванням обставин справи, зокрема вартості об`єкту посягання, даних про особу обвинуваченого та його ставлення до наслідків злочину, віднесеного до категорії тяжких, а також думки прокурора щодо виду і міри покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді реального позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.3 ст.185 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_6 не заявлявся.

Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України з ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення експертизи № 27/4.6-572 від 24 травня 2017 року, які складають 989,60 грн., що підтверджується довідкою експертної установи МВС України (а.п.61).

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
Строк покарання обчислювати з дати затримання на підставі ухвали слідчого судді, тобто з 25 квітня 2017 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 25 квітня по 14 червня 2017 року включно.
До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У рахунок відшкодування витрат на залучення експерта стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 ) 989,60 грн. на користь держави (одержувач платежу УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпра Дніпропетровської області, номер рахунку 0004, МФО - 805012, , найменування установи банку - ГУДКСУ у Дніпропетровській області, призначення платежу за експертизу № 27/4.6-572 від 24 травня 2017 року).

Ніж, поміщений до спецпакету № 0062837, який зберігається у камері схову речових доказів Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі постанови слідчого Дніпровського ВП ОСОБА_8 від 25 квітня 2017 року по квитанції № (порядковий № 322), - після набрання вироком законної сили повернути за належністю потерпілій ОСОБА_6 , а при відмові отримати - знищити.

Сліди пальців рук, поміщені до спецпакету № 2832039, - зберігати на 70 аркуші матеріалів кримінального провадження № 0000609.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1