Справа № 703/770/17
УХВАЛА

16 березня 2017 року слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши в залі суду в м. Смілі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність працівників Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області,

установив:

ОСОБА_3 11 березня 2017 року звернувся до Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області з повідомленням про кримінальне правопорушення за фактом невиконання рішення Смілянського міськрайонного суду по справі 703/4811/15-ц від 12 січня 2016 року, що зобов`язовує ОСОБА_4 не чинити йому перешкод в участі у вихованні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стверджуючи, що його заява не була внесена до ЄРДР, ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність працівників Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, просив зобов`язати орган досудового розслідування внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати досудове розслідування за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та визнати його потерпілим.

Клопотань від учасників процесуальної дії щодо застосування технічних засобів фіксування не надходило, тому відповідно до ст. 107 КПК України вони не застосовуються.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

У відповідності з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У відповідності з ч. 4 цієї статті слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

За таких обставин скарга в частині зобов`язання органу досудового розслідування внести відповідні відомості до ЄРДР підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Частиною 2 даної статті передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Як у самій скарзі, так і у доданих до неї матеріалах відсутнє посилання на відмову органу досудового розслідування у визнанні ОСОБА_3 потерпілим.

А тому, скарга в частині визнання ОСОБА_3 потерпілим є передчасною, оскільки відповідного рішення про відмову у визнанні потерпілим не винесено, вимоги про розгляд цих вимог у порядку, передбаченому ст. 220 КПК України заявником не ставляться.

Згідно з ч.2 ст. 26 КПК слідчий суддя вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його компетенції.

Оскільки слідчий суддя не має права визначати слідчому, за якою статтею йому належить кваліфікувати кримінальне правопорушення і проводити досудове розслідування, керуючись ст. 214, 303-307 КПК України,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність працівників Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області задоволити частково.

Зобов`язати орган досудового розслідування Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, про вчинення якого ОСОБА_3 повідомлено 11 березня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1