Справа № 522/4157/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2017 року
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю слідчого СВ Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно.
Як вбачається з клопотання слідчого,
Допитана ОСОБА_5 повідомила про відомі їй обставини вчинення кримінального правопорушення з боку ОСОБА_6 та надала документи, які у повному обсязі підтверджують її свідчення.
Так, з свідчень ОСОБА_5 вбачається, що вона була призначена на посаду голови правління КС "Промислово фінансова спілка" у вересні 2016 року за пропозицією голови наглядової ради кредитної спілки ОСОБА_6 . Протягом жовтня середини грудня 2016 року вона, як голова правління кредитної спілки підписувала ряд фінансових та інших розпорядчих документів кредитної спілки, які разом з нею також підписував і голова наглядової ради кредитної спілки ОСОБА_6 , у якого і знаходилась печатка установи.
Приблизно 15-17 листопада 2016 у одного з приватних нотаріусів в м. Одесі ОСОБА_6 запропонував їй, як голові правління кредитної спілки, підписати угоду купівлі - продажу квартири, яка належала кредитній спілці. Однак, азана квартира площею приблизно 80 кв.м. була оцінена в суму, еквівалентну 15 тисячам доларам США, тобто ціна квартири була явно занижена у декілька разів. При цьому, ОСОБА_6 повідомив їй, що фактично він хоче придбати вказану квартиру у свою власність на підставних осіб. На вказану пропозицію вона відповіла категоричною відмовою підписати угоди купівлі продажу, оскільки не було дозволу наглядової ради на вчинення вказаної угоди. Тому вона запропонувала ОСОБА_6 оформити згоду наглядової ради кредитної спілки на відчуження нерухомого майна кредитної спілки, зробити належну оцінку майна та продати приміщення з аукціону за його реальну ринкову вартість.
ОСОБА_6 був розлючений її відмовою та заявив, що знайде людину, яка підпише необхідні документи з продажу майна.
Після вказаних подій вона і в подальшому виконувала обов`язки голови правління кредитної спілки, підписуючи разом з ОСОБА_6 необхідні фінансові та інші документи приблизно до 9 грудня 2016 року, на які ОСОБА_6 ставив печатку кредитної спілки та свій підпис як особа, яка також уповноважена підписувати документи від імені спілки.
Приблизно 7-8 грудня 2016 року ОСОБА_6 запропонував їй підписати ряд підготовлених ним платіжних документів про розподіл коштів між вкладниками кредитної спілки. Вона поцікавилась, звідки на рахунку кредитної спілки появились кошти. ОСОБА_6 повідомив їй, що на рахунок кредитної спілки надійшов 1 мільйон гривень від продажу нерухомого майна кредитної спілки, а саме майна які розташовані в АДРЕСА_1 у сумі 15 тисяч доларів США, по вул. Велика Арнаутська, 79 за 15 тисяч доларів США та по вул. Космонавтів, 1 в сумі 10 тисяч доларів США.
Вона почала збирати інформацію про відчуження вказаних об`єктів та встановила, що дійсно вказані об`єкти нерухомості були продані кредитною спілкою протягом листопада 2016 року. Однак вона, як голова правління кредитної спілки, ніяких документів з вказаного приводу не підписувала.
Також вона звернулась до ПАТ "Укргазбанк", у якому був відкритий розрахунковий рахунок кредитної спілки та отримала інформацію про те, що на рахунок кредитної спілки поступили кошти у якості оплати за придбання нерухомого майна:
- 18.11.2016 у сумі 383040 грн. від ОСОБА_7 ;
- 25.11.2016 у сумі 253400 грн. від ОСОБА_8 ;
- 25.11.2016 у сумі 392700 грн. від ОСОБА_8 .
В подальшому 17.12.2016 голова наглядової ради кредитної спілки ОСОБА_6 звернувся до неї з пропозицією написати заявою про звільнення з посади голови правління кредитної спілки заднім числом з 14.11.2016, однак вона відмовилась. Тоді ОСОБА_6 їй повідомив, що вона вже не голова правління кредитної спілки, нічого їй не поясняючи з вказаного приводу.
Вона звернулась до державного реєстратора та взнала, що ще 16.11.2016 головою правління кредитної спілки призначено ОСОБА_9 , а з 23.11.2016 ОСОБА_10 .
З вказаного приводу вона спілкувалась з одним з членів наглядової ради кредитної спілки та вияснила, що ОСОБА_6 не обговорював з нею питання зміни голови правління та продажу нерухомого майна спілки.
Тобто, у той час як вона протягом листопада середини грудня 2016 року виконувала обов`язки голови правління кредитної спілки підписуючи з ОСОБА_6 відповідні документи установи, то ним заднім числом були виготовлені документи про призначення інших осіб на її посаду, яку вона займала.
В подальшому вона встановила мету, з якою ОСОБА_6 були вчинені вказані дії.
Звернувшись до державних реєстраторів вона взнала, що за вказаний період часу мали місце три факти відчуження нерухомого майна яке належало кредитній спілці, а саме:
- 15.12.2016 було продане приміщення 3-х кімнатної квартири площею 76,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_11
- 18.11.2016 була продана квартира площею 77.7 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_7 ;
- 25.11.2016 було продане приміщення площею 30,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_8
При цьому, в ПАТ "Укргазбанк" вона встановила, що оплату за приміщення по АДРЕСА_2 поступала від ОСОБА_8 , тому вона вважає, що ОСОБА_6 отримав кошти готівкою від покупця ОСОБА_11 , а оплата була проведена від імені ОСОБА_7 , щоб частину отриманих коштів присвоїти собі.
До своїх свідчень ОСОБА_5 надала витяги з реєстрів речових прав на вказане нерухоме майно які у повному обсязі підтверджують її свідчення про наведені факти відчуження вказаних об`єктів нерухомості.
Також, на підтвердження своїх свідчень ОСОБА_5 надала оригінал грошового чеку від 07.12.2016 на якому є її підпис та підпис ОСОБА_6 як уповноважених осіб КС "Промислово фінансова спілка" на отримання коштів, скріплені печаткою установи. Вказаний чек не був прийнятий банком, так як у ньому була помилка, а тому нею і ОСОБА_6 був підписаний інший чек, поданий до банку, а вказаний чек вона випадково залишила собі. Вказаний чек вона заповнила під диктовку ОСОБА_6 , а отримавши кошти передала їй йому у повному обсязі.
Прийняття вказаного чеку банком підтверджує факт, що протягом листопада середини грудня 2016 року ОСОБА_5 виконувала обов`язки голови правління кредитної спілки, а документи щодо призначення в листопаді 2016 року на вказану посаду інших осіб є фіктивними.
Також у державного реєстратора вона отримала завірену копію протоколу № 3 від 15.11.2016 засідання наглядової ради КС "Промислово фінансова спілка" згідно якого під час засідання була заслухана її заява про звільнення і призначення на посаду голови правління кредитної спілки ОСОБА_9 , яка підтримує тісні відносини з ОСОБА_6 .
З приводу вказаного протоколу ОСОБА_12 заявила, що вона не писала ніяких заяв про своє звільнення з посади голови правління кредитної спілки і вказаний протокол сфальсифікований ОСОБА_6 .
Таким чином зібрані під час досудового слідства докази свідчать про те, що ОСОБА_6 , будучи посадовою особою кредитної спілки "Промислово фінансова спілка", маючи право підпису документів фінансово організаційного характеру установи, та маючи доступ до печатки кредитної спілки, вирішив заволодіти нерухомим майном кредитної спілки шляхом підписання договорів купівлі продажу на підставних осіб за заниженою ціною. У зв`язку з відмовою ОСОБА_5 підписати угоду купівлі продажу від імені голови правління кредитної спілки, ОСОБА_6 сфальсифікував протокол проведення засідання спостережної ради кредитної спілки на якій на вказану посаду признали іншу особу, задовольнивши заяву ОСОБА_5 про звільнення. В подальшому, не дивлячись на те, що ОСОБА_5 і далі виконувала обов`язки голови правління кредитної спілки, підписуючи відповідні фінансово організаційні документи, інші особи, а саме ОСОБА_10 та ОСОБА_9 від імені голови правління кредитної спілки підписали три вищевказані угоди купівлі продажу нерухомого майна, яке належало кредитній спілці. Вказані об`єкти відчужувались без проведення конкурсу, подачі оголошень про продаж майна, а сума продажу носить явно занижений характер, що вочевидь підтверджує свідчення ОСОБА_5 про навмисну розтрату майна кредитної спілки.
Так, 18.11.2016, діючи з вказаною метою ОСОБА_6 прибув до нотаріальної контори, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , де у приватного нотаріуса ОСОБА_13 був посвідчений договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_5 , яка належала КС "Промислово фінансова спілка. На вказану угоду ОСОБА_6 поставив печатку кредитної спілки. Відповідно до умов угоди вказана квартира загальною площею 77,7 кв.м. продана за 383 400 гривень на користь ОСОБА_7 .
Вказана ціна проданого приміщення вочевидь не відповідає ринковій вартості об`єкта нерухомості та є значно заниженою.
Так, згідно даних з відкритих джерел в мережі Інтернет, середня ринкова вартість квадратного метра житлової нерухомості в м. Одесі в листопаді - грудні 2016 складала 787 доларів США за квадратний метр, що згідно з курсу НБУ станом на 18.11.2016 (2605 грн. за 100 доларів США) складає 20.501 грн. за кв.м., у той час як вказаний об`єкт нерухомості був проданий за ціну всього 4.934 грн. за кв.м., тобто середня ринкова вартість занижена приблизно в 4 рази.
Аналогічним чином 25.11.2016 ОСОБА_6 , діючи з вказаною метою, прибув до нотаріальної контори, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 , де, у приватного нотаріуса ОСОБА_14 був посвідчений договір купівлі-продажу приміщення АДРЕСА_3 яке належало КС "Промислово фінансова спілка. На вказану угоду ОСОБА_6 поставив печатку кредитної спілки. Відповідно до умов вказаного договору вказане приміщення загальною площею 30,6 кв.м. продано за 253 400 тисяч гривень на користь ОСОБА_7 .
Вказана ціна проданого приміщення вочевидь не відповідає ринковій вартості об`єкта нерухомості та є значно заниженою.
Так, згідно даних з відкритих джерел в мережі Інтернет, середня ринкова вартість квадратного метра житлової нерухомості в м. Одесі в листопаді - грудні 2016 складала 787 доларів США за квадратний метр, що згідно з курсу НБУ станом на 18.11.2016 (2605 грн. за 100 доларів США) складає 20.501 грн. за кв.м., у той час як вказаний об`єкт нерухомості був проданий за ціну всього 8.281 грн. за кв.м., тобто середня ринкова вартість занижена приблизно в 2.5 рази.
Діючи аналогічним чином 15.12.2016 ОСОБА_6 прибув до нотаріальної контори, яка розташована за адресою: АДРЕСА_7 де у приватного нотаріуса ОСОБА_15 був посвідчений договір купівлі-продажу приміщення АДРЕСА_2 яке належало КС "Промислово фінансова спілка. На вказану угоду ОСОБА_6 поставив печатку кредитної спілки. Відповідно до умов вказаного договору вказане приміщення загальною площею 76.9 кв.м продане за 392 700 гривень.
Вказана ціна проданого приміщення вочевидь не відповідає ринковій вартості об`єкта нерухомості та є значно заниженою.
Так, згідно даних з відкритих джерел в мережі Інтернет, середня ринкова вартість квадратного метра житлової нерухомості в м. Одесі в листопаді - грудні 2016 складала 787 доларів США за квадратний метр, що згідно з курсу НБУ станом на 18.11.2016 (2605 грн. за 100 доларів США) складає 20.501 грн. за кв.м., у той час як вказаний об`єкт нерухомості був проданий за ціну всього 5.106 грн. за кв.м., тобто середня ринкова вартість занижена приблизно в 4 рази.
На даний час отримана оперативна інформація про те, що ОСОБА_6 підшукує покупців на інші приміщення кредитної спілки по АДРЕСА_8 , а також з метою ускладнення повернення вказаного майна на користь кредитної спілки підшукує покупців з метою подальшого перепродажу вказаних приміщень для того, щоб новий власник набув прав добросовісного покупця.
Отже, з метою недопущення можливості подальших протиправних дій із вказаним нерухомим, а також з метою недопущення знищення, відчуження та інших дій з вказаним майном, враховуючи вимоги ст. 170 КПК України, яка вказує на те, що арешт майна може також передбачати заборону особі у володінні якої перебуває майно розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його, орган досудового розслідування вважає за необхідне заборонити будь-яке його відчуження, шляхом накладення арешту, оскільки невжиття таких заходів може призвести до його втрати, що у подальшому може перешкодити кримінальному провадженню, а також відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.
При цьому, враховуючи всі обставини кримінального правопорушення, у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання просив здійснити без виклику особи у володінні якої знаходяться рухоме та нерухоме майно.
У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання про накладення арешту на вищезазначене майно та просив його задовольнити в повному обсязі з наведених підстав.
Власник майна (особа у володінні якої знаходиться майно) в судове засідання не викликався у зв`язку з заявленим слідчим клопотанням.
Розглянувши клопотання, вивчивши надані матеріали, заслухавши слідчого, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Аналіз наданих матеріалів дозволяє суду у відповідності до вимог ст. 173 КПК України зробити висновок про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених КПК України, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.
Приймаючи до уваги, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення, та те, що незастосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження даного майна та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженні.
Вищевказані речі мають суттєве значення для проведення подальшого досудового розслідування по вищевказаному кримінальному провадженню та є речовим доказом.
З метою недопущення можливості подальших протиправних дій із вказаним нерухомим, а також з метою недопущення знищення, відчуження та інших дій з вказаним майном, враховуючи вимоги ст. 170 КПК України, яка вказує на те, що арешт майна може також передбачати заборону особі у володінні якої перебуває майно розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його, необхідно заборонити будь-яке його відчуження, шляхом накладення арешту, оскільки невжиття таких заходів може призвести до його втрати, що у подальшому може перешкодити кримінальному провадженню, а також відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.
За таких обставин, суд вважає, що слідчим доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Таким чином, існують всі передбачені Законом підстави для арешту зазначеного майна.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 - задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1