Справа № 146/1611/15-к
Провадження №11-кп/772/510/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 21 грудня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Паланка Томашпільського району Вінницької області, українець, громадянин України, освіта неповна середня, не одружений, студент 4-го курсу Комаргородського вищого професійного училища, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 11 квітня 2016 року Тульчинським районним судом Вінницької області за ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк вісім років без конфіскації належного йому майна,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки;
на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 11 квітня 2016 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком вісім років шість місяців без конфіскації майна;
відповідно до ч.5 ст. 72 КК України йому зараховано в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 29 серпня 2015 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі
та
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Паланка Томашпільського району Вінницької області, українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, студент вищого професійного училища № 41 м. Тульчин, неодружений, проживає за адресою по АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 11 квітня 2016 року Тульчинським районним судом Вінницької області за ст. 198, ч.1 ст. 396 КК України до позбавлення волі на строк два роки, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком один рік з покладенням обов`язків, передбачених п.п.2-4 ч.1 ст. 76 КК України;
- 20 липня 2016 року Томашпільським районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк три роки; на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком - два роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2,3 ч.1 ст. 76 КК України
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки;

- на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 11 квітня 2016 року, вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 20 липня 2016 року остаточно призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки шість місяців;

- на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням іспитовим строком два роки з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні,
в с т а н о в и в:
За вироком суду ОСОБА_7 та ОСОБА_9 визнані винними у тому, що 22 серпня 2015 року біля 15 год. ОСОБА_7 повторно, продовжуючи свою злочинну діяльність спільно та за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_9 , умисно, із корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, домовилися здійснити крадіжку металобрухту. Після чого ОСОБА_9 через вікно, скло якого було відсутнє, проник до приміщення котельні, яке розташоване в АДРЕСА_2 та з середини відчинив задні двері через які зайшов ОСОБА_7 , звідки викрали металобрухт загальною вагою 37 кг за ціною за 1 кг. 2 грн. 80 коп. на 103 грн. 60 коп., бувший у використанні електромотор потужністю 0,5 кВт, вартістю 440 грн та бувший у використанні електромотор потужністю 1,5 кВТ вартістю 550 грн, після чого з місця події зникли, чим завдали Паланській сільській раді Томашпільського району матеріальної шкоди на загальну суму 1093, 60 грн.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , не погоджуючись з вироком суду, просить його змінити через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, посилаючись на те, що суд недостатньо врахував позитивні дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 та призначити йому покарання у виді 8 років позбавлення волі.
Вирок щодо ОСОБА_9 не оскаржується.
Заслухавши доповідь судді, виступи в дебатах обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який просив залишити вирок суду першої інстанції без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, обґрунтований, базується на досліджених у судовому засіданні доказах та учасниками судового розгляду не оскаржується.

Разом з тим, призначаючи обвинуваченому покарання, суд, на переконання колегії суддів, припустився помилки.

Так, призначаючи покарання за сукупністю злочинів, суд, призначивши покарання за кожен злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. При виборі принципу призначення покарання суд повинен враховувати кількість злочинів, що входять в сукупність, форму вини і мотиви вчинення кожного з них, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, тощо.

Враховуючи особу ОСОБА_7 , який позитивно характеризується за місцем проживання, на диспансерному психіатричному та наркологічному обліку не перебуває, щиро розкаявся, вчинив злочин середньої тяжкості, обставини, які обтяжують покарання, відсутні, злочини, за які ОСОБА_7 засуджено були вчинені ним влітку 2015 року, коли йому тільки виповнилось 18 років і він у повній мірі не усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх вчинків, зважаючи на свій молодий вік, колегія суддів дійшла висновку про можливість призначення йому покарання із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України, застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим і таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 408 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 21.12.2016 щодо ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі та на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення призначеного покарання, призначеним вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 11 квітня 2016 року, остаточно на 8 років позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 - у той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Судді: (підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом: