АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/774/16/15 Справа № 183/8081/13-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

представника цивільного

відповідача ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальну справу за апеляцією ОСОБА_10 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2014 року,

Цією постановою кримінальну справу щодо обвинуваченого

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенськ Дніпропетровської області, громадянина України, освіта вища, одруженого, раніше не судимого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2001 року народження, працюючого начальником Синельниківського РЕМ,

направлено Новомосковському міжрайонному прокурору Дніпропетровської області для організації додаткового розслідування,

ВСТАНОВИЛА:

В постанові районного суду вказано про те, що ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що перебуваючи на посаді начальника Новомосковського району електричних мереж ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго», яке розташоване по вул.. Стадіонна, 25 у м. Новомосковську, являючись посадовою особою, на яку безпосередньо покладені обов`язки по додержанню вимог з охорони праці в Новомосковському РЕМ та контролю за їх виконанням, порушуючи вимоги законодавства про охорону праці за ч. 1 ст. 6, ч.1-2,6 ст. 18 Закону України «Про охорону праці»; п.2.15, 2.45, 2.46, 2.60, 4.9 посадової інструкції начальника Новомосковської РЕМ; п.п.12.2, 12.1612.5 додатку № 1 до Положення про систему управління охороною праці ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго»; п.п. 4.7, 5.1.1, 6.5.1., абзац 2 п. 6.1.6 ПБЕЕ; п.п. 4.3, 4.5, 4.7, 4.11, 7.1, абзац 4 п.п. 7.3, 9.8, 11.1, 11.2 Положення про навчання, інструктаж та перевірку знань працівників ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» з питань охорони праці, пожежної безпеки та технічної експлуатації мереж, не забезпечив своєчасне та якісне проведення усіх видів навчання та інструктажу працівників, а також перевірку ними знань правил та інструкцій з охорони праці, внаслідок чого працівник ОСОБА_11 21.07.2009 року був допущений до роботи електромонтером з обслуговування розподільчих мереж Новомосковського РЕМ.
Крім того, ОСОБА_12 обвинувачується в тому, що не здійснював контроль за дотриманням працівниками РЕМ технологічних правил поводження з машинами, механізмами, устаткуваннями та іншими об`єктами виробництва, не забезпечив порядок та безпечні умови праці при виконанні технологічних процесів, виконанні виробничих операцій, експлуатації та технологічному обслуговуванні устаткування, не забезпечив дотримання працівниками трудової та виробничої дисципліни, виконання правил та інструкцій з охорони праці під час обслуговування устаткування, ведення технологічних процесів та проведення робіт, що потягло за собою смерть ОСОБА_11 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання робіт, пов`язаних з відключенням побутових споживачів в м. Новомосковську.
Направляючи кримінальну справу для проведення додаткового розслідування, суд послався на неповноту і односторонність досудового слідства, яка не може бути усунена в судовому засіданні, вказавши, що в обвинувальному висновку зазначені показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , відповідно яких бригада, у складі якої працював ОСОБА_11 в день загибелі, виконувала роботи по відключенню побутових споживачів, а діяльність бригади була чітко регламентована інструкціями та бланком розпорядженням, підписаним іншою посадовою особою - ОСОБА_16 , в якому викладений порядок та послідовність дій членів бригади по відключенню споживачів. Крім того, обставини зазначені в обвинувальному висновку мають суттєві протиріччя, оскільки вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.06.2010 року були визнані такими, що знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 , дії ОСОБА_13 , оскільки той будучи старшим, порушив регламентований порядок та послідовність дій членів бригади та інструкцію, якою прямо заборонено змінювати передбачені нарядом заходи з підготовки робочих місць, та про те, що він особисто не проконтролював відключення комутаційного апарату трансформаторної підстанції, особисто не перевірив встановлення ізоляційної накладки та закриття дверей (ТП) на замок. Наявність перепони при під?їзді до опори не надавала права жодному з членів бригади змінювати передбачені нарядом заходи по підготовці робочого місця, а також використовувати кігті. Зазначив суд і про те, що в ході досудового слідства, на підставі доказів зазначених в обвинувальному висновку, без зміни формулювання та об`єму обвинувачення, неможливо встановити чи спростувати порушення самим потерпілим ОСОБА_11 правил охорони праці, а також чи була допущена з його сторони груба необережність, оскільки встановлення цієї обставини має суттєве значення для притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ст. 271 КК України.

В апеляції та доповненнях до неї:
обвинувачений ОСОБА_10 вважає постанову неправосудною, такою що порушує його право на справедливий розгляд справи судом у розумні строки, та просить постанову скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд. Зазначає, що кримінальна справа у відношенні нього вже тричі розглядалася в Новомосковському міськрайонному суді і тричі було проведено судове слідство, були допитані всі свідки сторони обвинувачення, а також досліджені докази по справі, і, на його думку, до цих пір не встановлено його винність у скоєнні злочину, передбаченого ст. 271 ч. 2 КК України, тому його повинно бути виправдано. Вважає, що суд порушив вимоги КПК України, без дослідження доказів поспішно задовольнив клопотання прокурора та виніс вказану постанову, вдавшись до оцінки доказів, які фактично не було досліджено.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, міркування прокурора, який вважав за необхідне апеляцію ОСОБА_17 залишити без задоволення, а постанову суду без змін, думку потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 , які такої ж думки, як і прокурор, думку ОСОБА_10 , який підтримав свою апеляцію, прохав скасувати постанову суду, а матеріали справи направити на новий судовий розгляд в той же суд та аналогічну позицію його адвоката ОСОБА_9 , представника цивільного відповідача ОСОБА_8 , який також підтримав доводи ОСОБА_10 , обговоривши доводи апеляції, доповнення до неї, та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція обвинуваченого підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню - з таких підстав.

Відповідно до ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунена в судовому засіданні.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11 лютого 2005 року Про практику застосування судами України законодавства, яке регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування, якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому в ст. 315-1 КПК України ( в редакції 1960 року), вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим.

Незважаючи на вказані вимоги, суд, після відкриття судового засідання, на стадії вирішення клопотань, не оголосивши навіть обвинувальний висновок, видалився до нарадчої кімнати та задовольнивши клопотання прокурора, направив справу на додаткове розслідування. Будь-якого розгляду справи по суті, дослідження доказів, допиту підсудного, потерпілих, свідків та інших процесуальних дій проведено не було, а в постанові суд вказав про однобічність, неповноту досудового слідства, та вдався до оцінки доказів. Суд зробив висновок, що наданих слідством доказів недостатньо для прийняття рішення в судовому засіданні щодо ОСОБА_10 , а виявлену неповноту і неправильність досудового слідства неможливо усунути в судовому засіданні.

Таким чином,колегія суддів вважає, що суд допустив суттєве порушення вимог Закону, а тому відповідно до вимог ст.370 КПК України, дану постанову районного суду не можна визнати законною.

Крім цього, 23 жовтня 2014 року апеляційним судом вже було скасовано попередню ухвалу районного суду та направлено дану справу на новий судовий розгляд, але суд не виконав вказівки апеляційного суду щодо необхідності всебічного, повного та об`єктивного проведення нового судового розгляду.

Отже, за вказаних обставин рішення суду, колегія суддів вважає не законним, а тому постанова підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий судовий розгляд, в той же суд, але в іншому складі суддів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України ( 1960 року) та п. 11 Розділу XI Перехідних положень КПК України,) колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2014 року щодо ОСОБА_10 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд, але в іншому складі суддів.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4