АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 544/1012/16-к Номер провадження 11-кп/786/519/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.2 ст.125 КК України З.Н.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000339, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 на ухвалу Пирятинського районного суду Полтавської області від 17 березня 2017 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою суду, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України, в зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілою на підставі ст. 46 КК України, а провадження в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000339, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, закрито згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Згідно з ухвалою суду, органами досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що вона 22 червня 2016 року близько 13 год. в АДРЕСА_1 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та сварки із потерпілою ОСОБА_7 нанесла останній дерев`яною палицею, схожою на швабру, три удари в область лівого плеча та передпліччя зверху вниз, через хвіртку, яку потерпіла утримувала правою рукою зсередини двору, заподіявши тілесне ушкодження потерпілій легкого ступеню тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Кваліфікація дій обвинуваченої органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, відповідає матеріалам кримінального провадження.
Приймаючи зазначене вище рішення, суддя вказав, що обвинувачена інкримінований їй злочин скоїла вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, потерпіла не має претензій ані матеріального ані морального характеру до обвинуваченої, а оскільки сторони прийшли до примирення, підтримують клопотання про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності та просять закрити кримінальне провадження, суд прийшов до висновку про можливість звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а кримінальне провадження відносно неї повинно бути закрито з підстав примирення її з потерпілою в порядку, передбаченому ст. 288 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі ставить питання про зміну ухвали суду та просить виключити: 1) з мотивувальної частини ухвали у другому абзаці висновок суду про відповідність кваліфікації за ч. 2 ст. 125 КК України матеріалам кримінального провадження; 2) з мотивувальної частини ухвали у 11 абзаці другої сторінки висновок суду про вчинення обвинуваченою ОСОБА_9 інкримінованого їй злочину вперше; 3) з резолютивної частини ухвали висновок суду «за скоєне кримінальне правопорушення».

В обґрунтування своїх вимог вказує, що вірно встановивши обставини і підстави для закриття кримінального провадження суд, мотивуючи своє рішення дав оцінку обставинам, які не були повністю встановлені в ході судового розгляду та не підтверджені належними і допустимими доказами.

При цьому суд визнав вірною кваліфікацію кримінального правопорушення та двічі вказав, що обвинувачена ОСОБА_9 вчинила інкримінований їй злочин, однак такі висновки не мотивував та не врахував доказів, які спростовують такі висновки суду.

Зазначає, що встановивши обставини для закриття кримінального провадження, суд першої інстанції повинен був утриматись від висновків щодо винуватості обвинуваченої та вірності кваліфікації правопорушення на підставі неповно з`ясованих обставин і відсутності допустимих і належних доказів.

Інші учасники судового провадження ухвалу суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 , на підтримку поданої апеляційної скарги, потерпілу ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_6 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.
Положення статті 46 КК України передбачають, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до роз`яснень, викладених в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» - при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до
апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що
діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що
воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також
що умови та підстави її звільнення від кримінальної
відповідальності передбачені КК.
Таким чином, суд першої інстанції, вирішуючи клопотання обвинуваченої ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_7 про звільнення Кальницької від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою, відповідно до зазначених вимог закону, з урахуванням наведених роз`яснень, належним чином переконався, що діяння, яке поставлено обвинуваченій за провину, мало місце, містить склад злочину і обвинувачена винна в його вчиненні, а також перевірив умови та підстави для звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.
За таких обставин, вимоги захисника, викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на Законі, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Пирятинського районного суду Полтавської області від 17 березня 2017 року про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4