Справа № 148/94/17
Провадження №1-кп/148/80/17
УХВАЛА
про відмову в затвердженні угоди про визнання винуватості

26 квітня 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Згідно даної угоди про визнання винуватості сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 27 ст .246 та ч. 3 ст.191 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке він повинен понести.
Відповідно до ст.474 КПК України розгляд угоди судом проводиться в підготовчому судовому засіданні.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 10.01.2017 року між ним та прокурором, посилаючись на те, що своєї вини у вчиненні інкримінованих йому діянь він не визнає.
Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що невизнання його підзахисним своєї вини свідчить про відсутність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, просив в її затвердженні відмовити та повернути кримінальне провадження прокурору.
Прокурор в судовому засіданні висловив думку про те, що невизнання угоди про визнання винуватості обвинуваченим є підставою для відмови в її затвердженні та для повернення її прокурору для досудового розслідування.
Суд, з`ясувавши в учасників судового провадження їх думку щодо наданої угоди про визнання винуватості, перевіривши її зміст на відповідність вимогам закону, вивчивши обвинувальний акт з додатками, дійшов висновку про відсутність законних підстав для затвердження наданої угоди, виходячи з наступного.
Згідно ч.7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної на стадії досудового розслідування 10.01.2017 року між ним та прокурором прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 , то в затвердженні даної угоди про визнання винуватості слід відмовити, а кримінальне провадження необхідно повернути прокурору для продовження досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-317, 369-372, 474 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в затверджені угоди про визнання винуватості, укладеної 10 січня 2017 року між прокурором прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 .
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ст.246 та ч.3 ст.191 КК України повернути прокурору для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1