Код суду 233 Справа № 233/5891/16-к
Вирок
Іменем України
09 грудня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, працює без офіційного працевлаштування, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2003 року народження, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,-
у скоєнні злочину, передбаченого ст.309 ч.1 КК України ,-
ВСТАНОВИВ:
Наприкінці вересня 2016 року приблизно об 11 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи на перехресті вулиць Бульварна - Слов`янська в м. Костянтинівка Донецької області, на узбіччі біля паркану, виявив дикоростучий кущ коноплі, з якого в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» в результаті раптово виниклого злочинного умислу, спрямованого на придбання наркотичних засобів без мети збуту, діючи умисно, незаконно, зірвав декілька верхівок із листям рослини роду коноплі, чим здійснив незаконне умисне придбання особливо небезпеченого наркотичного засобу - канабісу без мети збуту для особистого вживання, після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір незаконно придбаний при вищевказаних обставинах наркотичний засіб ОСОБА_5 переніс до покинутої господарської будівлі, розташованої в 100 метрах від будинку № 29 по вул. Бульварна в м. Костянтинівка Донецької області, де помістив зазначений наркотичний засіб у папір та став його умисно, незаконно зберігати у зазначеному приміщенні до 09 листопада 2016 року періодично вживаючи шляхом паління без мети збуту.
09 листопада 2016 року приблизно об 12 годині 30 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , прийшов до покинутої господарської будівлі, розташованої в 100 метрах від будинку АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав придбаний ним за вищеописаних обставин наркотичний засіб без мети збуту, та діючи умисно, незаконно залишки наркотичного засобу загорнув у папір, який помістив до лівої внутрішньої кишені своєї куртки та став його умисно, незаконно зберігати для особистого вживання без мети збуту.
09 листопада 2016 року період часу з 12 години 45 хвилин до 13 години 10 хвилин в ході проведенного працівниками поліції на перехресті вулиць Бульварна Слов`янська м. Костянтинівка Донецької області у встановленому законом порядку огляду особистих речей ОСОБА_5 в лівій внутрішній кишені його куртки було виявлено та вилучено паперовий згорток з речовиною рослинного походження масою 15,17 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом- канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 13,88 г, який ОСОБА_5 умисно, незаконно придбав та зберігав без мети збуту.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою надійшов до суду 24 листопада 2016 року.
За умовами угоди про визнання винуватості від 21 листопада 2016 року, підозрюваний ОСОБА_5 зобов*язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Крім того, сторони погодилися, що при затвердженні угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 за ст.309 ч.1 КК України буде призначене покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення та затвердження згідно ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Прокурор ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_4 просили суд затвердити угоду про визнання ОСОБА_5 винуватості.
Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Після роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_5 його прав та наслідків укладення угоди про визнання винуватості, останній зазначив, що вину у скоєнні злочину за обставин, викладених у вироку визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода укладена за його власним бажанням, без тиску зовнішніх обставин, є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 2 ст. 473 та ч.4 ст.474 КПК України, які йому були роз`яснені як під час досудового розслідування так і в підготовчому судовому засіданні судом. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 листопада 2016 року між ним та прокурором.
Приймаючи до уваги вищевикладене, з*ясувавши позицію прокурора, обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості укладена 21 листопада 2016 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 відповідає положенням КПК України та КК України і підлягає затвердженню оскільки: умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема правильною є правова кваліфікація злочину, вчиненого ОСОБА_5 ст. 309 ч.1 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, що є умисним злочином середньої тяжкості; умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або відсутні фактичні підстави для визнання винуватості; відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості відповідає положенням статті 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах, встановлених санкцією частини першої статті 309 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставину що пом`якшує покарання щире каяття.
Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що дії які інкримінуються ОСОБА_5 дійсно мали місце.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Враховуючи викладене та те, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної 21 листопада 2016 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури та підозрюваним ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ст.ст. 122,124 КПК України слід покласти на обвинуваченого, з якого стягнути на користь держави 351 гривню 84 копійки.
Речові докази по справі відповідно до ст. 100 КПК України слід знищити.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази залишок наркотичної речовини масою 12,88 г та дерев*яну трубку в пакетах із полімерного матеріалу, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП України в Донецькій області знищити.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 351 (триста п*ятдесят одна) гривня 84 копійки.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляції через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право на отримання в суді копії вироку у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 27 та ч. 4 ст. 29 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя