У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1.,

суддів: ОСОБА_2. і ОСОБА_4.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 28 березня 2017 року заяву ОСОБА_3 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 грудня 2016 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення слідчого Чернігівського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_5. від 02 грудня 2016 року та зобов'язання вчинити дії у кримінальному провадженні №0004626.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 23 січня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 грудня 2016 року про відмову в задоволенні скарги на рішення слідчого та зобов'язання вчинити дії у кримінальному провадженні.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 лютого 2017 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на зазначені судові рішення на підставі пункту 2 частини другої статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

У заяві, яка надійшла до Верховного Суду України 17 березня 2017 року, ОСОБА_3 порушує питання про перегляд всіх вищезазначених судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 КПК. Заявник посилається на порушення положень кримінального процесуального закону під час розгляду судом апеляційної інстанції його апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді від 29 грудня 2016 року. Зазначає, що постановлені за результатом розгляду його скарг рішення судів першої, апеляційної і касаційної інстанцій не відповідають положенням Конституції України, КПК та Законів України «Про забезпечення права на справедливий суд» і «Про судоустрій і статус суддів».

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_3 долучив до заяви копію постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя».

Просить скасувати всі зазначені судові рішення, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

У статті 445 КПК визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 445, частини першої статті 458 КПК, підставою для перегляду Верховним Судом України судових рішень є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 445 КПК.

Перегляд судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 КПК, передбачає перевірку висновку щодо застосування норм права судом касаційної інстанції в оспореному рішенні у зіставленні з правовим висновком, який став результатом перегляду Верховним Судом України судових рішень у порядку, передбаченому главою 33 КПК. Особливість перегляду судових рішень в аспекті пункту 3 частини першої статті 445 КПК полягає в тому, що висновок щодо правильності правозастосування надається Верховним Судом України за результатами розгляду конкретної справи про перегляд судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 статті 445 цього Кодексу, і завжди обумовлений її обставинами, які становлять межі розгляду справи.

Саме такий висновок, відповідно до частини першої статті 458 КПК, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності цю норму права, та для всіх судів загальної юрисдикції, які зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із судовим рішенням Верховного Суду України.

З огляду на зазначені положення статей 445 і 458 КПК, постанова Пленуму Верховного Суду України не може бути підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України, відповідно до пункту 3 частини першої статті 445 КПК, оскільки зазначена постанова до судових рішень не відноситься, так як приймалася Пленумом не в кримінальному процесуальному порядку, а за результатом узагальнення практики вирішення судами певної категорій справ і мала лише роз'яснювальний, а не обов'язковий характер для всіх судів.

Ураховуючи зазначене, у заяві ОСОБА_3 відсутнє обґрунтування підстави для перегляду рішення касаційного суду Верховним Судом України, виходячи із положень пункту 3 частини першої статті 445 КПК.

З огляду на викладене, колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верхового Суду України вважає, що подана ОСОБА_3 заява про перегляд судових рішень є необґрунтованою і не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 445, 451 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити ОСОБА_3 у допуску справи до провадження за його заявою про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 лютого 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_1