Провадження №1-кп/761/1098/2017
В И Р О К
іменем України
16 травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт та угоду про примирення між потерпілою та підозрюваним від 24 березня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003013 від 13.03.2017, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 29 листопада 2016 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 186 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

13 березня 2017 року, приблизно о 16 годині, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи особою, раніше судимою за ч. 1 ст. 186 КК України, отже діючи повторно, за попередньою змовою спільно з двома невстановленими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Обсерваторна» (м. Київ, вул. Січових Стрільців, 18), звернули увагу на потерпілу ОСОБА_5 , яка також перебувала на вказаній зупинці. Далі, невстановлена особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, маючи спільний з обвинуваченим ОСОБА_3 , а також іншою невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, намір заволодіти майном згаданої потерпілої, увійшла слідом за потерпілою ОСОБА_5 до салону тролейбусу, при цьому, будучи впевненою, що за її протиправними діями ніхто з оточуючих не спостерігає, та, усвідомлюючи, що її дії носять таємний характер, таємно викрала з кишені останньої її мобільний телефон марки Самсунг, вартістю 370, 83 грн., в якому знаходилась сім-картка із грошовими коштами на рахунку в сумі 60 грн., а всього майно на загальну суму 430,83 грн., після чого передала зазначений мобільний телефон обвинуваченому ОСОБА_3 , який перебував біля вхідних дверей до салону тролейбусу. У подальшому, обвинувачений ОСОБА_3 , розуміючи, що його дії можуть бути викриті, направився з місця вчинення злочину, вважаючи, що виконав всі необхідні дії для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак не завершив кримінальне правопорушення з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий іншою особою.

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 повторно намагався вчинити таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, при цьому виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, то такі дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

24 березня 2017 року між потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом. Відповідно до умов згаданої угоди у кримінальному провадженні № 0003013 від 13.03.2017, потерпіла ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, а також узгодили призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання із випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком три роки. Також, у даній угоді роз`яснені потерпілій ОСОБА_5 та ОСОБА_3 наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений та потерпіла підтвердили суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дослідивши угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , вислухавши доводи сторін, які просили затвердити вказану угоду, суд вважає, що укладена між потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_3 угода відповідає вимогам КПК України, дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не існують обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, ОСОБА_3 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, що визначені ст. 65 КК України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що укладена між ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 угода про примирення підлягає затвердженню.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, вартістю 351,84 грн., підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374-376, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі, затвердивши угоду між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 про примирення від 24 березня 2017 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003013 від 13.03.2017.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку 3 (трьох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 вважати повернутими законному володільцю.
Процесуальні витрати по справі, пов`язані з проведенням експертизи вартістю 351,84 грн. стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1