Справа №489/1087/16-к 23.12.2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючого судді: ОСОБА_1 ,
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря: ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000170 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , а також потерпілого ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 червня 2016 року відносно

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маложенівка Єланецького району Миколаївської області, азербайджанця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,

а також
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Маложенівка Єланецького району Миколаївської області, азербайджанця, громадянина України, судимого вироком Ленінського районного суду Миколаївської області від 01.09.2010 року за ст.146 ч.2, 186 ч.2, 70, 72 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, звільненого 27.06.2014 року за відбуттям строку покарання, зареєстрованого в с. Маложенівка Єланецького району Миколаївської області, проживаючого в АДРЕСА_3 ,
- обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.3 КК України

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_8 ,

обвинувачені: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисники: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілий: ОСОБА_7 ,
Провадження №11-кп/784/674/16 Головуючий суду 1 інстанції: ОСОБА_11

Категорія: ст.187 ч.3 КК України Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
Обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_5 в апеляційних скаргах, які за змістом є ідентичними, просять вирок змінити, призначивши покарання, не пов`язане з позбавленням волі та звільнивши їх від відбування покарання на підставі ст.75 КК України.

Водночас просять вирок скасувати через невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам провадження.

Потерпілий ОСОБА_7 за змістом апеляційної скарги просить вирок змінити, пом`якшивши покарання обвинуваченим. Водночас просить звільнити їх від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком суду ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією ? частини належного йому майна.
Цим же вироком ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією ? частини належного йому майна.
Узагальнені доводи апеляційних скарг.
Обвинувачені ОСОБА_5 ОСОБА_6 за змістом своїх апеляційних скарг, які є ідентичними, просять вирок змінити, призначивши покарання, не пов`язане з позбавленням волі та звільнивши від його відбування на підставі ст.75 КК України. Мотивують тим, що з потерпілим примирилися.

Водночас, стверджують про те, що не доведена їх винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Вважають, що досудове і судове слідство проведено не повно, не об`єктивно. Проте, не зазначають жодних обставин, які б не були досліджені судом, з`ясування яких мало б істотне значення для ухвалення законного рішення.

Заявляють про не визнання вини в інкримінованому злочині.

Вказують про істотні порушення кримінального процесуального закону, стверджуючи, що обвинувальний акт підписали під тиском працівників поліції. Також зазначають про їхнє побиття.

Потерпілий ОСОБА_7 за змістом своєї апеляційної скарги просить про пом`якшення покарання обвинуваченим.

Водночас вважає наявними підстави для звільнення обвинувачених ОСОБА_12 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України.

Стверджує, що обвинувачені відшкодували йому матеріальну шкоду завдану злочином в розмірі 3500 грн. та про примирення з ними, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 є його сусідом.

Водночас, просить скасувати вирок в зв`язку з істотним порушенням КПК України, оскільки суд 1-ої інстанції провів судове засідання 15.06.2016 року не повідомивши його про дату, час і місце судового засідання.

Додає до апеляційної скарги клопотання своєї дружини, за змістом якого також йдеться про примирення з обвинуваченими.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
11.01.2016 р., близько 2 год. ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 незаконно проникли до кв. АДРЕСА_4 , з метою заволодіння чужим майном, вчинили напад на потерпілого ОСОБА_7 , завдавши йому тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя та здоров`я потерпілого і виразились в нанесенні ударів в область голови та тулуба, від яких останній втратив свідомість, заволоділи грошовими коштами в сумі 3500 грн., мобільним телефоном марки «Самсунг G361H/DS» вартістю 2999 грн. з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 35 грн., спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 6534 гривень.
В подальшому обвинувачені ОСОБА_12 з місця вчинення злочину зникли, розпорядились викраденим на власний розсуд.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підтримку апеляційних скарг, думку захисників ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які підтримали апеляційні скарги обвинувачених, пояснення потерпілого ОСОБА_7 , якій частково підтримав свою апеляційну скаргу в частині звільнення обвинувачених від відбування покарання з випробуванням і повідомив нові обставини, про які стало відомо після ухвалення оскаржуваного вироку, думку прокурора ОСОБА_8 , якій вважав вирок суду законним і обґрунтованим і просив залишити його без змін з врахуванням нових обставин, повідомлених потерпілим, вивчивши матеріали кримінального провадження та додатково надані, повторно частково дослідивши обставини кримінального провадження, а також обставини, які стали відомі після ухвалення судового рішення, обговоривши доводи апеляційний скарг в їх межах, апеляційний суд прийшов до таких висновків.

Висновки суду про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за обставин встановлених судом, в цілому відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються доказами дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку.

Так, за змістом апеляційних скарг та доданих до них матеріалів обвинувачені ОСОБА_12 , не оскаржуючи певних обставини кримінального провадження, зокрема, самого факту конфлікту і бійки з потерпілим ОСОБА_7 за наведених у вироку обставин, стверджують, що не вчиняли інкримінованого злочину, в житло потерпілого не проникали, оскільки бійка була за межами квартири, а майном не заволодівали, оскільки грошей не брали, а телефон знайшли у під`їзді.
Зокрема, згідно звукозапису судового засідання, зафіксованому за допомогою технічних засобів, обвинувачений ОСОБА_5 в суді показав, що у вечорі одного з днів січня 2016 року приїхав до брата ОСОБА_6 . Розповів йому про конфлікт з потерпілим ОСОБА_7 , якій стався напередодні. Вирішили поговорити з останнім. Приїхали до квартири останнього близько 2 год. 11.01.2016 року. Постукали в двері. Потерпілий, відчинив двері і відразу наніс йому удар в голову. Брат зчепився з потерпілим і вони впали в кімнату. Він їх розняв і з братом пішов з кімнати, після чого поїхали додому.
З показань обвинуваченого ОСОБА_6 вбачається, що в ночі 11.01.2016 року його брат - ОСОБА_5 приїхав до нього і розповів про конфлікт з ОСОБА_7 , якій стався напередодні. Запропонував поїхати до ОСОБА_7 поговорити. Поїхали до потерпілого ОСОБА_7 , якій, відкривши двері квартири, одразу вдарив брата. В зв`язку з цим, вдарив ОСОБА_7 ногою, зачепив двері, разом з ним впав. Монітор комп`ютера падав, проте спіймав його і поставив на місце. Після цього брат їх розтяг і він разом з братом поїхав додому. Коли уходили, біля вхідних дверей на 3 поверсі в під`їзді підібрав мобільний телефон, якій в подальшому продав знайомому.
Проте, така позиція апелянтів є безпідставною і такою, що суперечить матеріалам кримінального провадження, які в повному обсязі досліджені судом та їм надана належна юридична оцінка.
Так, з показань потерпілого ОСОБА_7 в суді вбачається, що 10.01.2016 року у вечорі біля під`їзду свого будинку зустрів сусідку ОСОБА_13 , яка палила сигарету. Попросив у неї підкурити. Коли стояв поряд з нею, вийшов її цивільний чоловік - ОСОБА_5 та вдарив її, а потім і його, оскільки він за неї заступився. Після цього, ОСОБА_5 виніс з будинку ніж, якім наніс йому три ножові поранення в область живота. Став його заспокоювати. В подальшому, хтось викликав поліцію. Проте, не став звинувачувати ОСОБА_5 у завданні ударів та спричиненні поранень ножем, оскільки він є сусідом, від якого боявся помсти. Прийшов додому, ліг спати. Близько 2х годин прокинувся від того, що хтось став вибивати двері. Відкривши, побачив обвинувачених ОСОБА_12 . ОСОБА_6 одразу наніс удар в живіт, від якого він впав. Після цього, ОСОБА_12 вбігли в квартиру, відтягнули його на середину кімнати та почали бити ногами. Нанесли близько 10-15 ударів по тілу й голові. Від одного з ударів в голову знепритомнів. Отямився в калюжі крові близько 3-4 години ранку. В квартирі був безлад, перекинута ялинка. Хотів зателефонувати дружині, але виявив зникнення свого телефону, якій у вечорі залишав на столі біля ліжка. Подзвонив дружині вранці з телефону сусідки. Коли приїхала дружина викликала швидку. При огляді квартири виявила зникнення 3500 гривень, які тримала в коробці з під взуття. Також виявила чужу шапку. В подальшому, телефон був повернутий поліцією.
Будучи допитаним в апеляційному суді в порядку ст.404 ч.3 КПК України потерпілий ОСОБА_7 підтвердив в цілому обставини вчиненого обвинуваченими розбійного нападу, поєднаного з проникненням в його житло. Показав, що близько 2 год. 11.01.2016 року в його квартиру увірвалися обвинувачені ОСОБА_12 і з порогу стали наносити численні удари ногами і руками. Затягли в квартиру. Від одного з ударів втратив свідомість. Коли отямився, виявив зникнення мобільного телефону, якій лежав на столі біля ліжка. Вранці, приїхала дружина, викликала швидку. При огляді квартири виявила зникнення 3500 гривень, які тримала в коробці з під взуття, а також виявила в квартирі чужу шапку.
Крім того, показав, що наприкінці жовтня 2016 року його дружина виявила вдома серед зимових речей грошові кошти в розмірі 3500 грн., які вважалися викраденими обвинуваченими. Водночас, наполягав на тому, що обвинувачені ОСОБА_12 під час розбійного нападу за наведених ним обставин проникли в його житло, звідки викрали мобільний телефон, якій лежав на столі біля ліжка.
Такі показання потерпілого ОСОБА_7 щодо обставин вчиненого обвинуваченими нападу на нього, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я, в тому числі й проникнення в його житло та заволодіння його майном саме під час нападу, узгоджуються з показаннями свідків, а також іншими доказами, дослідженими в суді. Тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх достовірними і послідовними та поклав в обґрунтування обвинувального вироку.
Так, з показань свідка ОСОБА_14 в суді 1 інстанції вбачається, що 11.01.2016 року була з дітьми у свекрові в с. Черноморка Очаківського району. Вранці зателефонував чоловік, якій знаходився вдома. Сказав, що вночі в їх квартиру увірвались ОСОБА_5 з братом, побили його і забрали мобільний телефон. Приїхавши додому, побачила чоловіка в тяжкому стані: в синцях від побоїв, а квартирі безлад, кров, розбита дитяча ванночка, розкидані речи. При огляді квартири виявила зникнення 3500 грн., які ховала в коробці з-під взуття і про які її чоловік не знав. Крім того, побачила чужу шапку, яку сусідка ОСОБА_13 дружина ОСОБА_5 , впізнала як шапку ОСОБА_6 .
Будучи допитаною в апеляційному суді в порядку ст.404 ч.3 КПК України, свідок ОСОБА_7 підтвердила відомі їй обставини розбійного нападу обвинувачених на її чоловіка, поєднаного з насильством та проникненням в житло. Крім того, показала, що наприкінці жовтня 2016 року виявила вдома серед зимових речей грошові кошти в розмірі 3500 грн., які вважала викраденими обвинуваченими під час нападу на її чоловіка за наведених у вироку обставин. Водночас, наполягала на тому, що під час розбійного нападу на її чоловіка обвинуваченими викрадений з квартири мобільний телефон.
З показань свідка ОСОБА_13 вбачається, що у вечорі 10.01.2016 року, коли вона палила на вулиці, до неї підійшов сусід ОСОБА_7 . Це побачив її цивільний чоловік ОСОБА_5 і вдарив її через ревнощі. ОСОБА_7 за неї заступився в зв`язку з чим між ними почалася бійка. Хтось з сусідив викликав поліцію, яка затримала ОСОБА_5 і відвезла у відділок. Написала в поліцію заяву в зв`язку з спричиненням ОСОБА_5 їй тілесних ушкоджень. В подальшому вказану заяву відкликала. Будучи відпущеним поліцією, ОСОБА_5 повернувся до місця проживання своєї матері на АДРЕСА_5 . Пізніше дружина ОСОБА_7 - ОСОБА_15 , розповіла їй, що ОСОБА_5 разом з братом ОСОБА_6 в ночі увірвались до них в квартиру, побили її чоловіка та забрали мобільний телефон і гроші. Коли ОСОБА_14 показала шапку, яку залишилася в квартиріпісля нападу, повідомила їй, що шапка схожа на шапку ОСОБА_6 .
З показань свідка ОСОБА_16 вбачається, що у січні 2016 року за пропозицією знайомого ОСОБА_6 купив в нього мобільний телефон Самсунг за 800 грн. При цьому, ОСОБА_6 запевнив, що телефон не крадений, його знайшов його брат - ОСОБА_5 . В подальшому, вказаний телефон був вилучений працівниками поліції.
Показання свідка ОСОБА_16 узгоджуються з змістом його заяви від 12.01.2016 року про видачу працівникам поліції телефону «Самсунг G 361 H/DS», який 11.01.2016 року придбав в ОСОБА_6 , протоколом огляду вказаного телефону від 12.01.2016 року, а також розпискою потерпілого ОСОБА_7 про отримання зазначеного телефону на зберігання (76-78, 81).
З протоколу прийняття заяви про вчинений злочин від 11.01.2016 року вбачається, що ОСОБА_7 звернувся до поліції з повідомленням про те, що вночі 11.01.2016 року до нього в квартиру увірвались двоє чоловіків, які нанесли йому тілесні ушкодження та заволоділи належним йому майном: мобільним телефоном «Самсунг» з сім картою та грошовими коштами.
З протоколу огляду місця події від 11.01.2016 року з фототаблицями до нього вбачається, що в кв. АДРЕСА_6 розташовані холодильник, шафа, стіл, на якому знаходиться монітор, ліхтар, стіл, мікрохвильова піч, принтер, розкладний диван, крісло-ліжко, тумба з телевізором, обігрівач, розкладний стіл, табурет. На табуреті, дивані виявлені плями бурого кольору. Крім того, при огляді виявлена шапка сіро-чорно-блакитного кольору (а.п.69-75).
Факт належності обвинуваченому ОСОБА_6 шапки, яка виявлена під час огляду житла потерпілого ОСОБА_7 , не заперечувався обвинуваченими.
З огляду на зміст вказаного протоколу огляду, показання потерпілого ОСОБА_7 і свідків, показання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що спіймав і поставив на місце монітор, якій знаходився в кімнаті потерпілого - є безпідставними твердження апелянтів про те, що вони не проникали в квартиру потерпілого ОСОБА_7 під час нападу на нього.
Є безпідставними твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що телефон потерпілого знайдений ним у під`їзді поза межами житла потерпілого, оскільки не підтверджується жодними об`єктивними даними та суперечить матеріалам провадження.
З показаннями потерпілого ОСОБА_7 щодо небезпечного для його життя і здоров`я насильства, застосованого до нього під час нападу, узгоджується висновок судово-медичної експертизи (акт №110) від 14.01.2016 року (а.п.90-91), згідно якого в нього мали місце садна, крововиливи в області голови, обличчя, тулуба, верхніх кінцівок, що утворилися від дій тупих твердих предметів, якими могли бути руки, ноги і пр. (кінчик ножа) - легкі тілесні ушкодження, які утворилися можливо в строк і за обставин, вказаних ОСОБА_7 і в постанові. Крім того, вказаний експертний висновок містить відомості про втрату потерпілим свідомості в момент заподіяння до нього насильства. Зазначене свідчить про небезпечне для життя і здоров`я потерпілого насильство, застосоване за наведених у вироку обставин(а.п.90-91).
Враховуючи викладене вище, висновки суду щодо доведеності вини обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у вчинені розбою, кваліфікації їх дій за ч.3 ст.187 КК України є обґрунтованими, а доводи апеляційних скарг обвинувачених в цій частині - безпідставні.
Надаючи вказану правову оцінку діям обвинувачених суд виходить з того, що конфлікт між потерпілим ОСОБА_17 та обвинуваченим ОСОБА_18 , який виник напередодні, а саме 10 січня 2016 року, був вичерпаний. З цього приводу ОСОБА_7 пояснив працівникам поліції про відсутність у нього претензій до ОСОБА_5 та відмовився написати заяву. Від цього конфлікту та до проникнення в квартиру потерпілого обох обвинувачених пройшов певний проміжок часу. Дії обох обвинувачених, які вночі 11 січня 2016 року напали на потерпілого в його квартирі, були узгодженими. При цьому, під час нападу на потерпілого вони не з`ясовували обставин конфлікту, який відбувся на передодні, а розпочали свої дії з нанесення потерпілому ударів в різні частини тіла, від яких він втратив свідомість, а їх подальші дії в квартирі потерпілого свідчать про наявність умислу на заволодіння чужим майном (мобільним телефоном).
Апеляційний суд приймає до уваги нові обставини, які стали відомі після ухвалення вироку, а саме, факт виявлення в жовтні 2016 року в житлі потерпілого ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 3500 грн., у викраденні яких під час розбійного нападу обвинувачувались ОСОБА_12 . Потерпілий ОСОБА_7 та його дружина свідок ОСОБА_14 навели в цій частині переконливі обставини щодо виявлення грошових коштів, які ніким не спростовані.

За такого, підлягає виключенню з мотивувальної частині вироку з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, посилання на викрадення обвинуваченими вказаних грошових коштів, а вирок в цій частині підлягає зміні на підставі п.4 ч.1 ст.408 КПК України.

Проте, на кваліфікацію вчинених обвинуваченими дій зазначене не впливає, оскільки, як встановлено в суді, обвинувачені під час розбійного нападу за наведених у вироку обставин заволоділи іншим майном потерпілого ОСОБА_7 мобільним телефоном.

Твердження апелянтів ОСОБА_12 про застосування працівниками поліції насильства до них під час досудового розслідування не ґрунтуються на матеріалах провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження обвинувачені ОСОБА_12 від моменту затримання були забезпечені правовою допомогою захисників адвокатів, побачення з якими було надано під час затримання, до першого допиту.

Зазначене підтверджується матеріалами кримінального провадження. Так, з протоколів затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.3 КК України, вбачається, що затримання ОСОБА_5 і ОСОБА_6 відбувалося присутності захисників ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , залучених за призначенням (а.п.92-94 і 95-96). Також, з вказаних протоколів вбачається, що підозрювані ОСОБА_12 , пояснивши про свою незгоду з затриманням, клопотань, заяв і скарг не висловлювали.

Крім того, як вбачається з розписок про отримання обвинуваченими копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, підозрювані отримали вказані документи разом з захисниками та в їх присутності.

Зазначене спростовує твердження апелянтів про те, що обвинувальний акт вони підписали під тиском працівників поліції.

Також з матеріалів провадження вбачається, що в подальшому органом досудового розслідування у кримінальному провадженні залучені інші захисники - ОСОБА_21 і ОСОБА_22 для здійснення захисту за угодами, а на апеляційний розгляд знову залучені захисники за призначенням.

Враховуючи викладене є безпідставними доводи обвинувачених в цій частині.

Є також безпідставними твердження потерпілого ОСОБА_7 про те, що суд 1 інстанції провів судове засідання 15.06.2016 року, не повідомивши його про дату, час і місце судового засідання.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що телефоном було повідомлено потерпілого ОСОБА_7 (як й інших учасників судового провадження) про дату, час і місце судового засідання, призначеного на 15.06.2016 року (а.п.139).

Зазначену обставину підтвердив в апеляційному суді і сам потерпілий ОСОБА_7 , пояснивши, що вищевказаний завідомо неправдивий довід апеляційної скарги написав за просьбою родичів обвинувачених.

Таким чином, даних про істотні порушення кримінального процесуального закону, які могли бути підставою для скасування вироку з призначенням нового розгляду в суді 1 інстанції, матеріали кримінального провадження не містять.

Що стосується покарання обвинуваченим, то воно призначено відповідно до вимог ст.65 КК України, з врахуванням вчинення особливо тяжкого злочину; особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше судимий, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо.
Саме з врахуванням зазначених обставин суд 1 інстанції дійшов вірного висновку про призначення обом обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі на певний строк та призначив його ОСОБА_5 в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.3 ст.187 КК України, ОСОБА_6 в розмірі, близькому до мінімального, застосувавши обом обвинуваченим додаткове покарання - конфіскацію майна, яка є обов`язковою за санкцією закону.
Прохання потерпілого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про пом`якшення покарання обвинуваченим, а також наявні в матеріалах провадження дані про інвалідність батька обвинувачених не є обставинами, які істотно впливають на призначене обвинуваченим покарання. З огляду на тяжкість злочину та конкретні обставини його вчинення, апеляційний суд не знаходить підстав для пом`якшення покарання обвинуваченим і з огляду на виключення з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, заволодіння ОСОБА_12 грошовими коштами.
Також відсутні передбачені ст. 75 КК України правові підстави для звільнення обвинувачених від відбування покарання з випробуванням, про що просять апелянти.
На підставі ст.72 ч.5 КК України підлягає зарахуванню в строк позбавлення волі строк попереднього ув`язнення обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 з моменту затримання до набрання вироком законної сили з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 червня 2016 року відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на заволодіння обвинуваченими ОСОБА_12 грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 в розмірі 3500 грн.
На підставі ст.72 ч.5 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року, який набув законної сили 24.12.2015 року), зарахувати в строк позбавлення волі строк попереднього ув`язнення обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 з моменту затримання 12.01.2016 року до 23.12.2016 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі кожному.
В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, якій тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: