Справа № 524/493/15-к
Провадження №1-кс/524/718/17
Слідчий Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ст..лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, погодженим прокурором ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно.
Клопотання мотивоване тим, що 18.11.2004 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , було укладено договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_8 ..
Згідно висновку судово - почеркознавчої експертизи № 9820 від 02.02.2009р., підпис від імені ОСОБА_7 у договорі купівлі продажу квартири серії ВКК № 109276 від 18.11.04 (реєстровий запис № 1661, розташований в рядку «Продавці:» виконаний не ОСОБА_7 , а іншою особою з наслідуванням його справжнього підпису.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_2 належить на підставі договору дарування від 04.12.2014р. ОСОБА_9 ..
Посилаючись на те, що істина в кримінальному провадженні не встановлена, а також те, що в кримінальному провадження ОСОБА_6 заявлено цивільний позов слідчий просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 .
Фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень статті 107 КПК України не здійснювалось.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.
ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Так, в клопотанні, в порушення вимог п.1 ч.2 ст.171 КПК України, слідчим не зазначено підстав, мети, а також відповідного обґрунтування необхідності арешту квартири АДРЕСА_2 .
В ч.3 ст.172 КПК України зазначено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи те, що клопотання слідчого Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно не відповідає вимогам ст.171 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе вказане клопотання повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя,-
Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_10