Провадження № 11-кп/783/51/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28-ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 222 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Конюшки-Королівські Самбірського району, Львівської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28-ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 366 КК України,-

з участю прокурора ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

за апеляційною скаргою прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 на вирок Галицького районного суду м.Львова від 22 червня 2016 року,
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Галицького районного суду м.Львова від 22 червня 2016 року ОСОБА_6 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст. 28-ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 222 КК України. Виправдано ОСОБА_6 за ч.2 ст. 28-ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 222 КК України через відсутність в його діянні складу даного кримінального правопорушення.
Визнано ОСОБА_7 невинуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28-ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 366 КК України. Виправдано ОСОБА_7 за ч.2 ст. 28-ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 366 КК України через відсутність в її діянні складу даного кримінального правопорушення.
Запобіжні заходи відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не обиралися.
Вирішено питання з речовими доказами.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що у лютому 2012 року в групі із бухгалтером ТзОВ «Інститут пасивного будівництва та реконструкції» ОСОБА_7 , працюючи директором ТзОВ «Інститут пасивного будівництва та реконструкції», будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, умисно, всупереч інтересам служби, вчинив службове підроблення, а саме ОСОБА_7 склала завідомо неправдивий документ довідку про доходи № 7 від 07.02.2012 на ім`я ОСОБА_6 , у бланк якої власноручно внесла завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_6 , працюючи на посаді директора ТзОВ «Інститут пасивного будівництва та реконструкції» в період з жовтня 2011 року по січень 2012 року отримано доходи у виді заробітної плати в сумі 14 000,00 грн. Надалі, ОСОБА_6 завірив завідомо підроблену довідку про доходи особистим підписом та скріпив печатками підприємства. В той час, як згідно довідки Пенсійного фонду України у Львівській області № 7537/11-16 від 24.07.2013 ТзОВ «Інститут пасивного будівництва та реконструкції» звітності до Пенсійного фонду з серпня 2011 року по січень 2012 року не подавало, що не відповідає даним довідки про доходи №7 від 07.02.2012 Тобто, ОСОБА_6 обвинувачується органами досудового розслідування в тому, що він своїми умисними протиправними діями скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 28-ч.1 ст. 366 КК України.

Крім цього, ОСОБА_6 10.02.2012, маючи умисел на використання завідомо підроблених документів, з метою заволодіння коштами банку, діючи умисно звернувся у відділення ПАТ «ВТБ Банк» та подав працівнику банку підроблену довідку про доходи № 7 від 07.02.2012, видану на його ім`я, згідно якої в період з жовтня 2011 року по січень 2012 року, ним як працюючим на посаді директора ТзОВ «Інститут пасивного будівництва та реконструкції» отримано доходи у вигляді заробітної плати в сумі 14 000,00 грн., а також підроблену довідку про доходи № 1 від 08.02.2012, видану на його ім`я, згідно якої в період з серпня 2011 року по вересень 2011 року, ним як директором СП «Гал-Газ-Сигнал» отримано доходи у вигляді заробітної плати в сумі 7000,00 грн. На підставі поданих документів з банком було укладено кредитний договір №R3В від 10.02.2012, згідно якого ОСОБА_6 отримав кредитні кошти у сумі 23000,00 грн. Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується органами досудового розслідування в тому, що він своїми умисними протиправними діями скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 358 КК України.
Також ОСОБА_6 маючи умисел на надання завідомо неправдивої інформації банку з метою одержання кредиту, перебуваючи у приміщенні відділення ПАТ «ВТБ Банк», надав працівнику банку завідомо неправдиву інформацію про те, що він працюючи на посаді директора ТзОВ «Інститут пасивного будівництва та реконструкції» в період з жовтня 2011 року по січень 2012 року отримав доходи у виді заробітної плати в сумі 14000,00 грн. та надав інформацію про те, що працюючи на посаді директора СП «Гал - Газ Сигнал», в період з серпня 2011 року по вересень 2012 року отримав заробітну плату в сумі 7000,00 грн. На підставі наданої ОСОБА_6 інформації, 10.02.2012 між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір № R3В від 10.02.2012, згідно якого останній отримав кредитні кошти у сумі 23000 грн. Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується органами досудового розслідування в тому, що він своїми умисними протиправними діями скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 222 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що у лютому 2012 року в групі із обвинуваченим ОСОБА_6 , працюючи на посаді головного бухгалтера ТзОВ «Інститут пасивного будівництва та реконструкції», будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, всупереч інтересам служби, діючи умисно, вчинила службове підроблення, а саме склала завідомо неправдивий документ - довідку про доходи № 7 від 07.02.2012 на ім`я ОСОБА_6 , у бланк якої власноручно внесла завідомо неправдиві дані про те, що директором ТзОВ «Інститут пасивного будівництва та реконструкції» ОСОБА_6 в період з жовтня 2011 року по січень 2012 року отримано заробітну плату в сумі 14 000 грн.; довідку ОСОБА_6 завірив особистим підписом та скріпив печатками підприємства. Тобто, ОСОБА_7 обвинувачується органами досудового розслідування в тому, що вона своїми умисними протиправними діями скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 28-ч.1 ст. 366 КК України.
Крім цього, ОСОБА_7 у лютому 2012 року, працюючи на посаді головного бухгалтера СП «Гал - Газ Сигнал», будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, всупереч інтересам служби, діючи умисно, вчинила службове підроблення, а саме склала завідомо неправдивий документ - довідку про доходи № 1 від 08.02.2012 на ім`я ОСОБА_6 , у бланк якої власноручно внесла завідомо неправдиві дані про те, що ОСОБА_6 , працюючи на посаді директора СП «Гал - Газ Сигнал» в період з серпня 2011 року по вересень 2011 року отримав доходи у виді заробітної плати в сумі 7000,00 грн.; довідку завірила особистим підписом та скріпила печатками підприємства. Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується органами досудового розслідування в тому, що вона своїми умисними протиправними діями скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 366 КК України.
На даний вирок, прокурор Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу із змінами, в якій просить вищевказаний вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_6 та призначити йому покарання: за ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України у вигляді штрафу у розмірі 200 нмдг з позбавленням права обіймати посади, пов`язані зі здійсненням організаційно-розпорядчих функцій строком 1 (один) рік; за ч.4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 нмдг; за ч.1 ст. 222 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1200 ндмг з позбавленням права обіймати посади, пов`язані зі здійсненням організаційно-розпорядчих функцій строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді штрафу у розмірі 1200 нмдг з позбавленням права обіймати посади, пов`язані зі здійсненням організаційно-розпорядчих функцій строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців. На підставі п.2 ч.1 ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Визнати винною ОСОБА_7 та призначити покарання: за ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України у вигляді штрафу у розмірі 200 нмдг з позбавленням права обіймати посади, пов`язані зі здійсненням організаційно-розпорядчих функцій строком на 1 (один) рік і 6 (шість) місяців; ч.1 ст. 366 КК України у вигляді штрафу у розмірі 150 нмдг з позбавленням права обіймати посади, пов`язані зі здійсненням організаційно-розпорядчих функцій строком на 1 (один) рік. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу у розмірі 200 нмдг з позбавленням права обіймати посади, пов`язані зі здійсненням організаційно-розпорядчих функцій строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців. На підставі п.2 ч.1 ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
В обґрунтування покликається на те, що оскаржуваний вирок є незаконним у зв`язку із невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що призвели до безпідставного виправдання обвинувачених. Апелянт звертає увагу, що у ході судового провадження стороною захисту не надано жодного документу підтверджуючого фактичне здійснення господарської діяльності ТзОВ «Інститут пасивного будівництва та реконструкції» та Спільним Українського-Угорським підприємством «Гал-Газ-Сигнал» та відповідно трудової діяльності на вказаних підприємствах обвинуваченим ОСОБА_6 . Вважає, що книга обліку заробітної плати, яка виготовлена та заповнювалась обвинуваченою ОСОБА_7 на власний розсуд, сама по собі не може бути підтвердженням нарахування заробітної плати, а лише є способом ухилення від кримінальної відповідальності та не може бути покладена в основу для прийняття виправдального вироку. Також зазначає, що згідно висновку почеркознавчої експертизи в довідці №7 від імені ОСОБА_12 підпис вказаний невідомою особою, а обвинувачений ОСОБА_6 під час судового розгляду вказаного кримінального провадження у суді першої інстанції повідомив, що підписав вказаний документ від імені ОСОБА_12 з наслідуванням її підпису, оскільки остання перебувала у відрядженні, чим фактично визнав факт підробки.

Заслухавши доповідь судді, сторону обвинувачення на підтримку внесеної апеляційної скарги та доповнення (зміни) до апеляційної скарги, обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та їх захисників ОСОБА_11 і ОСОБА_10 про її безпідставність та залишення вироку без змін, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок ухвалюється також при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.
Згідно з ч.3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи виправданою у мотивувальній частині вироку зазначаються, зокрема, формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
Оскільки обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності винуватості особи тлумачаться на її користь, суд першої інстанції прийняв законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення про невинуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28-ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 222 КК України та про невинуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28-ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 366 КК України з яким погоджується колегія суддів виходячи з наступних підстав.
Згідно з матеріалами справи, в період з серпня по вересень 2011 року ОСОБА_6 працював на посаді директора спільного Українсько-Угорського підприємства «Гал-Газ-Сигнал», яке зареєстроване за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 128. Починаючи з 03.01.2012, за рішенням зборів учасників співзасновників ТзОВ «Інститут пасивного будівництва та реконструкції» призначений на посаду директора підприємства, яке розташоване на пр. Чорновола, 67 у м. Львові (офіс705), з встановленням відповідного посадового окладу. Посаду головного бухгалтера обох підприємств обіймала ОСОБА_13 .
У зв`язку з захворюванням у батька, на лікування якого потрібно було значну суму коштів, ОСОБА_6 вирішив звернутись в ПАТ «ВТБ Банк» для отримання кредиту. Там довідався, що для оформлення кредитного договору на суму 23 000 грн. необхідно подати паспорт громадянина України, картку фізичної особи - платника податків про одержання ідентифікаційного номеру та довідку про доходи, отримані за останні шість місяців.
З метою отримання таких довідок звернувся до головного бухгалтера ОСОБА_7 , яка видала бажану довідку за №1 від 08.02.2012, в яку особисто внесла відомості про те, що йому, як займаючому посаду директора спільного Українсько-Угорського підприємства «Гал-Газ-Сигнал», за період серпень-вересень 2011 року нарахована заробітна плата в сумі 7000 грн. Вдруге, у лютому 2012 року звернувся до ОСОБА_7 з аналогічним проханням і остання видала довідку про доходи №7 від 07.02.2012 про те, що йому, як директору ТзОВ «Інститут пасивного будівництва та реконструкції» в період з жовтня 2011 року по січень 2012 року нарахована заробітна плата в сумі 14000 грн. З метою отримання кредитних коштів, 09.02.2012 звернувся у відділення «Європейське» ПАТ «ВТБ Банк», яке знаходиться на вул. Зеленій, 149 у м. Львові, подавши запитувані документи, де йому було погоджено надання кредиту у сумі 23000 грн.. В подальшому між ним та банком було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого він отримав кредит у сумі 23000 грн.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що зазначені довідки несуть в собі достовірну інформацію про те, що ОСОБА_6 нарахована заробітна плата, в т.ч. в натуральній формі 7000 (сім тисяч) гривень (а.с.98) та нарахована заробітна плата, в т.ч. в натуральній формі 14000 (чотирнадцять тисяч) гривень (а.с.97), а не отримана заробітна плата.
Зазначені довідки несуть в собі достовірну інформацію і не мають жодного доказу в частині їх підробки, яка б несла неправдиву і недійсну інформацію, що підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом огляду речових доказів від 13.03.2012; листом (вих.№7537/11-16 від 24.07.2013) Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області; листом № 2104/10/18-0012 від 08.08.2013 Головного управління Міндоходів у Львівській області; висновком експерта №6/402 від 23.08.2013; висновком експерта проведеної судово-почеркознавчої експертизи №6/401 від 23.08.2013 та висновком експерта проведеної судово-почеркознавчої експертизи №6/427 від 13.09.2013 року.
Як встановлено з матеріалів справи Спільне Українсько-Угорське підприємство «Гал-Газ-Сигнал» та ТзОВ «Інститут пасивного будівництва та реконструкції» під час надання довідок про доходи ОСОБА_6 функціонували, але фактично жодної господарської діяльності не здійснювали та відповідно не отримували будь-якого доходу, вказані суб`єкти господарювання не могли здійснювати виплату заробітної плати та відповідно не подавали звітність про її нарахування та виплату заробітної плати, тому відповідно не подавали звітність про її нарахування та виплату в органи податкової служби та пенсійного фонду.
Стосовно форми довідок, які були використані бухгалтером ОСОБА_7 , а саме додаток 2 до Положення про проведення перевірок цільового використання бюджетних асигнувань, то працівниками банку не було заявлено жодних зауважень з цього приводу.
Щодо підпису в довідці №7 від 07.02.2012, в судовому засіданні в апеляційній інстанції ОСОБА_6 надав показання про те, що підписав довідку №7 від 07.02.2012 від свого імені, так як протягом жовтня 2011 року по січень 2012 року працював директором ТзОВ «Інституту пасивного будівництва та реконструкції».
Об`єктивна сторона кримінального правопорушення передбачена ст. 366 КК України характеризується активною поведінкою - діями, які полягають у перекручуванні винним істини в офіційних документах чи у видачі неправдивих офіційних документів шляхом використання для цього свого службового становища.
Однак, відповідно до матеріалів справи, перевірених в суді апеляційної інстанції відсутні будь-які докази, які би підтверджували факт причетності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до вчинення спроб складання, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів, що їм було кваліфіковано, а також відсутні доводи щодо обвинувачення ОСОБА_6 у використанні завідомо підробленого документа (ч.4 ст. 358 КК України) та надання завідомо неправдивої інформації органам державної влади, органам місцевого самоврядування, банкам або іншим кредиторам з метою одержання субсидій, субвенцій, дотацій, кредитів чи пільг щодо податків у разі відсутності ознак злочину проти власності (ч.1 ст. 222 КК України).
У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і Постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду справ і постановлення вироку» №5 від 29.06.1990 року, всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливі збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок, а не повертати справу на додаткове розслідування.
Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
На переконання колегії суддів, місцевий суд, оцінивши усі наявні докази по справі, в тому числі показання свідків, результати експертиз, які у повній мірі спростовують причетність ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до інкримінованих кримінальних правопорушень, зробив вірний висновок про те, що жоден із перевірених судом доказів не підтверджує пред`явлене обвинувачення.
З врахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ОСОБА_6 з метою отримання кредиту від ПАТ «ВТБ Банк» ввів представників вказаної банківської установи в оману щодо своєї платоспроможності, надавши їм довідки про доходи №7 від 07.02.2012 і №1 від 08.02.2012 та повідомивши завідомо неправдиву інформацію про свої доходи, - не відповідає фактичним обставинам справи.
За таких обставин відсутні об`єктивні дані висновку про перекручування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 істини в офіційних документах чи у видачі неправдивих офіційних документів шляхом використання для цього свого службового становища.
З врахуванням викладеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність події кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28-ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 222 КК України КК України.
Вимога закону, передбачена ч.1 ст. 373 КК України виконана судом першої інстанції, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування виправдувального вироку і ухвалення нового обвинувального вироку, про що просить прокурор в доповненні до апеляційної скарги.
Прийняте у справі судове рішення є обґрунтованим, законним та вмотивованим, а тому колегія суддів не вбачає підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 415, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Вирок Галицького районного суду м.Львова від 22 червня 2016 року стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4