Справа №465/1944/17
Провадження1-кп/465/491/17
УХВАЛА
про продовження тримання під вартою
11.07.17 року Франківський районний суд м. Львова, у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

провівши в залі суду судове засідання у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000637 від 25.02.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Нове Село Дрогобицького району, Львівської області, українця, громадянина України, раніше неодноразово судимого, 22.12.2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України Шевченківським районним судом м. Львова до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням терміном 2 роки 6 місяців, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України

за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Франківського районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000637 від 25.02.2017 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Слідчим суддею Франківського районного суду м.Львова обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого продовжено в підготовчому судовому засіданні та спливає 17.07.2017 року

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 тримання під вартою посилаючись на те, що ризики, які існували раніше не змінились та існують на даний час, а саме, що при звільненні обвинуваченого з під варти, останній може переховуватися від суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, дане кримінальне правопорушення в якому обвинувачуються ОСОБА_5 є тяжким.

Обвинувачений та захисник просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід на більш м`який, що не пов`язаний із триманням під вартою.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, щодо продовження строку тримання під вартою, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а згідно ч.3 ст.199 КПК України також і те, що заявлені ризики не зменшилися.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Так, при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується (до 6 років позбавлення волі). До того ж, крім наявності ризику переховування від суду, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, суд також враховує особу обвинуваченого, вік, стан здоров`я.

У клопотанні про застосування ОСОБА_5 до запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор при доведенні ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України не зазначив та не надав суду жодного доказу про спроби чи висловлювання намірів обвинуваченим чинити вплив на свідків/потерпілих чи іншим шляхом перешкоджати кримінальному провадженню.

Разом з тим продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить належний розгляд справи у встановлені законодавством строки, оскільки судом встановлено, що заявлений ризик, передбачений ч.1 ст.177 КПК України не зменшився. Суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховування від суду.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, оцінюючи в сукупності всі обставини, на підставі положень частини 3 ст.176 КПК України те, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики не зменшились, в обвинувачених не має місця постійного проживання, що унеможливлює застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, так-як такі не можуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому слід клопотання прокурора Львівської місцевої прокуратури №3 задоволити та продовжити строк тримання обвинувачених під вартою строком на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів - до 08.09.2017 року включно.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1