АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/80/17 Справа № 199/5909/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря с/з ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000458 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2016 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-13 травня 2016 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2016 року ОСОБА_7 визнано винним та призначено покарання за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2016 року, остаточно призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Ухвалено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню у розмірі 880 грн. 40 коп.

Вирішено питання речових доказів.

Згідно з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення за наступних обставинах.

ОСОБА_7 , у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, перебуваючи у невстановленому місці, у невстановленої в ході досудового розслідування особи, незаконно придбав наркотичну речовину - опій ацетильований, в невстановленій кількості, однак не менше ніж 0,7610 гр. Після чого, продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_7 , утримуючи вказану наркотичну речовину опій ацетильований, при собі, без мети збуту, почав прямувати вулицями м. Дніпро за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, 17 червня 2016 року приблизно о 19:30 годині ОСОБА_7 біля будинку № 12 розташованого по вулиці Малиновського, в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпра, був зупинений співробітниками поліції у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП. Цього ж дня 17 червня 2016 року в період часу з 20:15 години до 20:35 години було проведено огляд речей ОСОБА_7 , в ході якого в одному із відділень чорної сумочки останнього виявлено та вилучено: медичний шприц номінальною ємкістю 2,5 мл. з голкою та захисним ковпачком, який містить рідину світло-коричневого кольору масою 0,7610 гр., котра містить в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0061 гр., який ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.
Не погоджуючись з судовим рішенням захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його засуджено та правильність кваліфікації його дій, порушує питання про зміну вироку суду в частині призначення покарання та просить призначити ОСОБА_7 мінімальне покарання, визначене санкцією ч.1 ст.309 КК України.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке за своїм розміром є явно несправедливим через суворість.
На думку захисника ОСОБА_6 призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі не відповідає її меті та судом не дана належна оцінка обставинам кримінального провадження, які пом`якшують покарання, зокрема визнання вини, щиросердне каяття, активне сприяння органам досудового розслідування та даним, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 .
Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 , доводи захисника ОСОБА_6 , який просив задовольнити подану ним апеляційну скаргу, вирок суду змінити та пом`якшити обвинуваченому ОСОБА_7 призначене покарання, прокурора ОСОБА_8 , яка вважала вирок суду законним та обґрунтованим, а тому просила апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так як висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, та правова кваліфікація його дій ніким з учасників кримінального провадження не оскаржуються, визнавались самим обвинуваченим в ході судового розгляду в суді першої інстанції, то апеляційний суд не провадить перевірку вказаних обставин.

Аналізуючи доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 щодо невідповідності призначеного покарання особі обвинуваченого через свою суворість, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів погоджується з встановленими судом першої інстанції обставинами, які впливають на вид і розмір покарання та вважає, що суд належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості злочинів, суспільно-небезпечні наслідки та призначив покарання із застосуванням положень ч.1 ст.71 КК України.

Відповідно даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , останній є особою, раніше судимою, новий злочин вчинено в період іспитового строку, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, однак має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

Судом першої інстанції визнано обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому щиросердне каяття та активне сприяння встановленню фактичних обставин кримінального правопорушення, а до обставин, що обтяжують покарання, суд відніс рецидив злочинів.

Таким чином, враховуючи характер вчиненого злочину та його підвищений рівень суспільної небезпеки, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого, та інші обставини кримінального провадження, зокрема рецидив злочинів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого та досягнення інших цілей покарання, можливо, виключно за умови ізоляції ОСОБА_7 від суспільства, і правильно призначив останньому покарання у виді позбавлення волі.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, колегія суддів суду апеляційної інстанції не вбачає наявності двох або більше пом`якшуючих покарання обставин кримінального провадження, а тому доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 єнеобґрунтовані та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до положень п.1 ч.1 ст.66 КК України, з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину можуть враховуватися як окремо так і в сукупності як обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого, оскільки такий порядок визначено кримінальним процесуальним законом та випливає із цих фактичних обставин як ознак суб`єктивної сторони кримінального правопорушення.

А тому висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування положень ст.69 КК України або можливості перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.309 КК України, а також застосування положень ст.75 КК України є правильними.

Судом першої інстанції при призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 також правильно застосовано положення ч.1 ст.71 КК України, оскільки останній вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України в період іспитового строку за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2016 року, а тому покарання визначено з урахуванням вимог ч.3 ст.78 КК України.

У зв`язку з вищевикладеним доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , викладені в його апеляційній скарзі про невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого внаслідок суворості, колегія суддів вважає необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, в розумінні ст.ст.87, 412 КПК України, які були б підставою для визнання деяких доказів недопустимими або для зміни чи скасування вироку, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2016 року щодо ОСОБА_7 , засудженого за ч.1 ст.309 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.
Судді:
______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4