АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/5963/16-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/677/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.ч. 2,3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого -. ОСОБА_7 ,
потерпілої - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м.Харкова від 17.08.2016 року, стосовно ОСОБА_7 ,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Київського районного суду м.Харкова від 17 серпня 2016 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харкова, українець, громадянин України, не працюючий, з середньою освітою, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий

- 21.02.2006 р. Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 190, ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі,

- 10.06.2013 р. Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 04.02.2016 р. звільнений з місць позбавлення волі на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду від 04.02.2016 р. в зв`язку з зарахування строку попереднього ув`язнення на підставі ч.5 ст. 72 КК України ,

визнаний винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України з призначенням покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі.
Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимим 10.06.2013 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 04.02.2016 звільнений з місць позбавлення волі на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду від 04.02.2016, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та в період не знятої та не погашеної судимості знову вчинив аналогічний умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 25.03.2016 р. приблизно об 11 год. 35 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою свого мешкання, а саме, по АДРЕСА_2 , діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою наживи та особистого незаконного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, скориставшись ключем від замку вхідних дверей до однієї з кімнат квартири АДРЕСА_2 , яка згідно договору найму житлового приміщення від 26.02.2015 р. перебуває у користуванні ОСОБА_9 та доступ до якої обмежений, незаконно проник до приміщення вищевказаної кімнати, та таємно викрав з неї належний ОСОБА_9 фотоапарат ТМ «CanonEOS 550D 18-55 ISKitBlack», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1991 від 01.04.2016, складає 4520 грн. 00 коп., який був обладнаний картою пам`яті TeamSDHC 16 GbClass 10, вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1991 від 01.04.2016, складає 34 грн. 00 коп.

Заволодівши вищевказаним майном, ОСОБА_7 залишив місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму - 4554 грн. 00 коп.

Крім того, 14.04.2016 в період часу з 12 години 10 хвилин по 12 годину 25 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись у будинку за адресою: АДРЕСА_3 , діючи згідно раптово виниклого в нього злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись відсутністю людей в приміщенні офісу «Радуга», переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов у приміщення вказаного офісу та таємно шляхом вільного доступу з жіночої сумки, що знаходилась на підвіконні офісу, викрав грошові кошти в сумі 1700 грн. Після чого ОСОБА_7 залишив місця вчинення злочину, розпорядившись викраденими грошима на власний розсуд, обернувши їх на свою користь, чим спричинив потерпілий ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 29.05.2016 приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою свого мешкання, а саме, по АДРЕСА_2 , діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою наживи та особистого незаконного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, скориставшись ключем від замку вхідних дверей до однієї з кімнат квартири АДРЕСА_2 , яка по усній домовленості перебуває у користуванні ОСОБА_10 та доступ до якої обмежений, незаконно проник до приміщення вищевказаної кімнати, та таємно викрав з нього належний ОСОБА_11 фотоапарат ТМ «SonyDSLR- А 300», вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 28 від 31.05.2016, - 6130 грн. 00 коп., та об`єктив ТМ «Tamron», вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 28 від 31.05.2016, - 16170 грн. 00 коп.

Заволодівши вищевказаним майном ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму - 22300 грн. 00 коп.

Не погодившись з рішенням районного суду , обвинувачений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить вирок Київського районного суду м.Харкова від 17.08.2016 року змінити в частині призначеного покарання, застосувати до нього вимоги ст.69 КК України.

В обґрунтування вимог вказує, що суд при призначені покарання не в повній мірі врахував стан його здоров`я, а саме наявність хронічних захворювань, щиросердне каяття у вчиненому злочині, сприяння його розкриттю, а також відшкодуваня потерпілим матеріальної шкоди .

Заслухавши доповідь судді; пояснення обвинуваченого , який підтримав апеляційну скаргу; пояснення потерпілої ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу обвинуваченого; з`ясувавши думку прокурора, який вважав вирок районного суду законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи , які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що при призначенні покарання суд першої інстанції діяв з дотриманням вимог ст. 65 КК України. З достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину , дані про особу обвинуваченого, наявність обставин , що пом`якшують покарання у виді: щирого каяття, часткового відшкодування шкоди потерпілим , наявності хронічних захворювань, і призначив фактично мінімальне покарання передбачене санкцією ч.3 ст. 185 КК України.

На підставі ст. 70 КК України суд застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Тому призначене ОСОБА_7 покарання є достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів.

При цьому колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 раніше засуджувався за вчинення корисливих злочинів і вчинив новий аналогічний злочин через два місяці після звільнення з місць позбавлення волі.

При таких обставинах доводи апеляційної скарги обвинуваченого в достатній мірі не впливають на суспільну небезпечність особи обвинуваченого та скоєного ним злочину.

Тому колегія суддів вважає, що покарання , призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 не можна вважати таким , що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є явно несправедливим через суворість.

Керуючись ст.ст. 405, 407КПК України судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м.Харкова від 17 серпня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 17.08.2016р., строк попереднього ув`язнення з 10 червня 2016 року до 16 травня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді -