Провадження № 11-кп/780/106/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія Розділ 2 06.04.2017

УХВАЛА
Іменем України
06 квітня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

за участю:

прокурорів - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_11 ,

захисника - адвоката ОСОБА_12 ,

потерпілого - ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 та прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_14 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2016 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бандурово Гайворонського району Кіровоградської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , освіта вища, одруженого, інваліда 2 групи, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_13 у відшкодування заподіяної моральної шкоди 3000 гривень, в частині стягнення матеріальних збитків відмовлено.
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_11 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин. Так, ОСОБА_11 знаходячись 10.03.2014 року, близько 10 год. 10 хв., біля ділянки АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , який у цей час був на драбині, став між драбиною та електроопорою, обперся спиною об неї, та руками відштовхнув драбину з ОСОБА_13 від себе.
Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_11 , ОСОБА_13 впав разом з драбиною та вдарився потиличною частиною голови об ґрунт, отримавши відповідно до висновку експерта №124Д від 19.06.2014 року тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин із синцем потиличної області голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та визнати ОСОБА_11 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та виправдати ОСОБА_11 за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом не надано оцінки показам потерпілого ОСОБА_13 наданих в судовому засіданні від 21.06.2016 року та свідка ОСОБА_15 наданих в судовому засіданні від 11.07.2016 року, які значно різняться. Зазначає, що судом не враховано того, що протоколи слідчих дій складені в порушення вимог ст. 104 КПК України. Крім того, зазначає, що упередженість органів досудового слідства призвело до складання безпідставного та невмотивованого обвинувального акту. Зазначає, що висновки судово-медичної експертизи № 124д та № 189д ґрунтуються на вихідних даних і є недостовірними. Зазначає, що наданими стороною обвинувачення доказами не доведено наявність у ОСОБА_11 умислу на скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Зазначає, що ОСОБА_11 не відшкодував заподіяні потерпілому злочином збитки.

В запереченнях, які надійшли до суду, захисник обвинуваченого просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану захисником апеляційну скаргу та проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували, думку прокурора, який не підтримав подану прокурором апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого, думку потерпілого, який послався на розсуд суду щодо поданої прокурором апеляційної скарги та заперечував проти апеляційної скарги захисника обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого підлягає до задоволення, апеляційна скарга прокурора до часткового задоволення, вирок суду скасуванню, а кримінальне провадження закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.
Відповідно до ст. 125 КК України, кримінальна відповідальність настає за заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.
Суб`єктивна сторона зазначеного злочину характеризується тільки умисною виною. Відповідальність за ст. 125 КК України настає і у тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю і фактично було заподіяно легке тілесне ушкодження. Заподіяння легкого тілесного ушкодження внаслідок необережної вини не є караним.
З показань обвинуваченого ОСОБА_11 в суді першої інстанціївбачається, що 10.03.2014 року він біля садового будинку займався господарськими роботами. Його покликала дружина і він вийшовши на вулицю побачив, що біля електроопори стовпа , на якому був встановлений належний йому електролічильник , стоїть драбина, а на ній якийсь чоловік, якого він не впізнав через слабий зір. На його запитання, що він робить, останній йому не відповів і ОСОБА_11 , обходячи стовп для встановлення особи чоловіка, який стояв па драбині зачепився хворою ногою і намагаючись втриматися, пхнув драбину, внаслідок чого остання впала і разом із нею чоловік упав спиною на землю. Будь- якого умислу на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 він не мав.
Аналогічні пояснення ОСОБА_11 дав і в суді апеляційної інстанції, показавши, що умислу щодо спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 він не мав, він обперся на драбину, на якій знаходився потерпілий, щоб не впасти, коли зачепився ногою о грунт біля електроопори (стовпа), де була встановлена драбина.
Докази, які б спростовували показання ОСОБА_11 щодо відсутності у нього умислу на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 у кримінальному провадженні відсутні.
ПотерпілийБеба ОСОБА_16 в судовому засіданні в суді 1 інстанції та під час апеляційного розгляду показав, що ОСОБА_11 , стоячи між стовпом та драбиною, спиною обперся спиною в стовп, а руками штовхнув драбину, внаслідок чого він впав з висоти на землю, ударившись потиличною частиною голови, і тимчасово втратив свідомість. Коли прийшов до тями, рядом був ОСОБА_17 , який допоміг йому піднятися, довів до дому, а потім відвіз до лікарні.
З обвинувального акту вбачається, що, ОСОБА_11 знаходячись 10.03.2014 року близько 10 год. 10 хв., біля ділянки АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ОСОБА_18 , який у цей час був на драбині, став між драбиною та електроопорою, обперся спиною об неї, та руками відштовхнув драбину з ОСОБА_13 від себе.
Такі ж обставини встановлені і судом під час розгляду справи.
Виходячи із встановлених досудовим розслідуванням та судом обставин, колегія суддів приходить до висновку, що у обвинуваченого був відсутній умисел саме на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 , а його дії, які виразились в штовханні драбини від стовпа (електроопори), на якій знаходився потерпілий, були направлені на перешкоджання працівникам садового товариства перевірити показники лічильника електроенергії домоволодіння ОСОБА_11 , що свідчить про необережну форму вини ОСОБА_11 у вчиненні протиправного діяння, яка регулюється ст. 25 КК України, оскільки обвинувачений, штовхаючи драбину, а якій перебував потерпілий, не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у виді спричинення ОСОБА_13 тілесних ушкоджень від падіння з драбини, хоча повинен був і міг їх передбачати.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, у діях ОСОБА_11 відсутня суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, а тому відсутній і склад вказаного кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог п.п.3,4 ч.1 ст.409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Судове рішення згідно п.1ч.2 ст.412 КПК України у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо за наявності підстав для закриття судом провадження у кримінальній справі його не було закрито.
Відповідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 КПК, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
За таких обставин вирок суду не може вважатися законним, а тому підлягає скасуванню, а кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України - закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
В зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення за ч.2 ст. 125 КК України, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора в частині призначення обвинуваченому більш тяжкого покарання за вказаний злочин.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2016 року щодо ОСОБА_11 - скасувати, а кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_19 за ч. 2 ст. 125 КК України закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України -за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Судді: