Справа № 581/428/17
Провадження № 1-кп/581/48/17
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
27 липня 2017 року Липоводолинський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 народився у м.Новий-Узень Мангишлакської області, Казахстан, мешкає по АДРЕСА_1 , не одружений, працює слюсарем в КП ЖКХ «Липоводолинське», засуджувався:
вироком Святошинського районного суду м. Києва від 13 листопада 2008 року за ч. 1 ст. 289 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до 1 року позбавлення волі (звільнений 21 серпня 2009 року);

вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2011 року за ч. 2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, із застосуванням ст.75 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 12 січня 2012 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року виправних робіт з відрахуванням із його заробітку 20% в дохід держави (вирок виконувати самостійно);

постановою Липоводолинського районного суду Сумської області від 01 липня 2015 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, призначене вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2011 року, та направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк два роки;

вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 серпня 2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі (звільнений 03 квітня 2017 року),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Близько 21 год. 30 хв. 08 червня 2017 року, перебуваючи у магазині ФОП ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , маючи судимість, повторно викрав з вітрини магазину блок з 30 упаковками жувальних гумок «Орбіт» та блок з 20 упаковками жувальних гумок «Дірол», розпорядившись викраденим на власний розсуд. Вказаними діями завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків на суму 355 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєному ним кримінальному правопорушенні визнав повністю надавши суду показання, які співпадають з викладеною фабулою кримінального правопорушення, та які суд розглядає, як послідовні та вичерпні.

Оскільки в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 не оспорював фактичні обставини провадження, а також зібрані у ньому докази, тому за відсутності заперечень учасників судового розгляду, з`ясувавши їх думку щодо розуміння змісту передбаченої ч. 3 ст. 349 КПК України процесуальної дії, та пересвідчившись у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши наслідки цих процесуальних дій, суд обмежив дослідження доказів у даному провадженні допитом обвинуваченого. Також досліджено матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, та матеріали, які дають змогу вирішити питання про долю речових доказів.

Таким чином, факт скоєння обвинуваченим ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення суд вважає доведеним, а його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як повторне вчинення крадіжки, кваліфікуючою ознакою якої є повторність.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття.

Оскільки в обвинувальному акті не зазначена така обтяжуюча обставина, як рецедив злочинів, суд також її не враховує.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, суд враховує наявність обставин, що пом`якшують та відсутність таких, що обтяжують покарання, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину (середньої тяжкості), вчинений повторно, дані про особу ОСОБА_5 , який раніше судимий за злочини проти власності, судимість не знята і не погашена, неодружений, дітей не має, працює, надані у досудовій доповіді відомості, а також ту обставину, що сам обвинувачений вказав про наявність у нього без ізоляції від суспільства труднощів утриматися від вчинення крадіжок, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання у межах санкції статті у виді арешту.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого:

535,5 грн. упущеної шкоди, яку він міг би отримати від продажу викраденого з урахуванням 50% націнки;

1032,75 грн. витрати за 45 л бензину за три дні (по 15 л) поїздок до селища Липова Долина;

180 грн. добових за три дні;

399 грн. компенсація за три дні втраченого заробітку із розрахунку заробітної плати у 3200 грн. та 24 робочих днів у липні (3200 грн. / 24 х 3);

3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, зокрема завданими душевними стражданнями.

Зважаючи на те, що положення ст. 127 КПК України передбачають можливість стягнення лише завданої кримінальним правопорушенням шкоди, керуючись положеннями ст. 1166 ЦК України, суд вважає доведеним лише завдання шкоди у розмірі вартості викраденого майна у розмірі 355 грн. Доказів реальної можливості одержати за звичайних обставин вказаних доходів цивільний позивач не надав.

Керуючись ст. 1167 ЦК України, суд вважає, що діями обвинуваченого потерпілому безумовно завдана моральна шкода. При визначенні її розміру, суд враховує ступінь його моральних страждань, характер вчиненого злочину, принципи розумності й справедливості, а тому визначає її у розмірі 300 грн.

Статтями 118, 122 КПК України передбачена можливість відшкодування потерпілому витрат, пов`язаних із прибуттям до місця судового провадження, зокрема: витрат на проїзд, добових (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсації за втрачений заробіток, який обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку.

Обчислення та виплата добових витрат передбачена постановою Кабінету Міністрів України «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів» від 2 лютого 2011 року № 98, постанови Кабінету Міністрів України «Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордоном» від 23 квітня 1999 року № 663. Оскільки 20 та 27 липня 2017 року потерпілий дійсно прибув в судове засідання із с. Синівка Липоводолинського району, а тому ніс добові витрати, відшкодуванню підлягають 120 грн. (60 грн. х 2).

За відсутності доказів нормативів витрати палива автомобілем, на якому в судове засідання діставався потерпілий, достовірних відомостей про його придбання ОСОБА_4 (фіскальні чеки не містять відомостей про покупця), а також необхідності прибувати до селища ОСОБА_6 25 липня 2017 року, суд вважає не обґрунтованим заявлену до відшкодування кількість пального, а тому відмовляє у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Щодо компенсації втраченого заробітку. Враховуючи заявлений потерпілим розмір заробітної плати на рівні мінімальної 3200 грн., кількість робочих днів у липні 2017 року 21, його заробітна плата у погодинному розмірі становить 19 грн. 05 коп. (3200 грн. : (21 дні х 8 год.)).

Враховуючи відстань від місця проживання потерпілого до місця знаходження суду, яка становить близько 30 км, затрачений ним на прибуття автомобілем в судове засідання час в одну сторону, як повідомив сам ОСОБА_4 становить близько 30 хв., тобто із розрахунку прибуття (в обидві сторони) та участі в судових засіданнях ним затрачено часу близько:

20 липня 2017 року - 1 год. 15 хв. (1 год. + 15 хв.),

25 липня 2017 року - 4 год. (1 год. + 3 год. ),

Необхідність відвідування ОСОБА_4 селища ОСОБА_6 25 липня 2017 року не пов`язана із судовим розглядом.

Таким чином, компенсація втраченого ОСОБА_4 заробітку становить 102 грн. 26 коп. (5 год. 15 хв. х 19 грн. 05 коп.)

Заходи забезпечення кримінального провадження стосовно обвинуваченого у даному провадженні не застосовувалися.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді арешту на строк чотири місяці.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 355 грн. майнових збитків, 300 грн. моральної шкоди, а також процесуальні витрати: 120 грн. добових, 102 грн. 26 коп. компенсації за втрачений заробіток.

Речові докази: упаковку з під жувальних гумок «Дірол», фольгу, шість подушечок жувальних гумок, що зберігаються в камері схову речових доказів Липоводолинського відділення поліції ГУНП в Сумській області, знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1