АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/5439/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2238/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злочини проти власності
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора області - ОСОБА_8 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ,-
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з неповною середньою освітою, холостого, не працюючого, без постійного місця проживання, проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-29.10.2010 року Московським райсудом м.Харкова за ст.309ч.2 КК України до З років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України на 2 роки;
-15.04.2013 року Московським райсудом м.Харкова за ст.ст.185ч.2.317ч.1,263ч.2 КК України , 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився04.08.2014 року на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році»;
визнано винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років З місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.2,3,4 ст.76 КК України.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м.Харкова, громадянку України, з середньо-спеціальною освітою, незаміжню, не працюючу, місце реєстрації в АДРЕСА_2 , проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судиму,
визнано винною в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.2,3,4 ст.76 КК України.
Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз, проведених Харківським НДЕКЦ МВС України у розмірі 1055 грн.,20 коп. з кожного.
Після чого ОСОБА_12 та ОСОБА_9 зникли з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 287 грн. 00 коп.
Крім того. ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , 17.05.2016 приблизно о 02:00 годині, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, підійшли до автомобілю «ВАЗ 2103» д.н. НОМЕР_2 , який був припаркований біля буд. АДРЕСА_4 . ОСОБА_7 за допомогою розкладного ножа відкрив замок багажнику та дістав, чим самим викрав, з вищевказаного автомобілю, який належить ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , автомобільний домкрат, марка «BJ» модель «302», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3522 від 24.06.2016 - 499 грн. 67 коп., та передав його ОСОБА_9 , яка в цей час знаходилась біля автомобілю та дивилася за навколишньою обстановкою.
Після чого ОСОБА_12 та ОСОБА_9 зникли з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_13 на загальну суму 499 грн. 00 коп.
Крім того. ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , 02.06.2016 приблизно о 02:00 годині, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, підійшли до мотоциклу «Іж Юпітер 5» який був припаркований біля буд. АДРЕСА_5 . ОСОБА_7 за допомогою розкладного ножа відкрив замок застіжки на колясці мотоциклу та дістав, чим самим викрав, з вищевказаного мотоциклу, який належить ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , автомобільний домкрат, марки І1ІААЗ», вантажопідйомність 5 т, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3522 від 24.06.2016 - 400 грн. 00 коп., та передав його ОСОБА_9 в цей час знаходилась біля мотоциклу та дивилася за навколишньою обстановкою.
Після чого ОСОБА_12 та ОСОБА_9 зникли з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_14 на загальну суму 400 грн. 00 коп.
Крім того, ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , 08.06.2016 приблизно о 03:00 годині, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, підійшли до автомобілю «ЗАЗ Славута» д.н. НОМЕР_3 , який був припаркований біля буд. 25 по пр. Індустріальному у м. Харкові. ОСОБА_7 за допомогою розкладного ножа відкрив замок багажнику та дістав, чим самим викрав, з вищевказаного автомобілю, який належить ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 автомобільний гідравлічний домкрат марки «Міоі» модель «80-011, вартістю 322 грн. 00 коп. та автомобільний свічковий ключ, вартістю 40 грн. 00 коп., загальною вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3520 від - 362 грн. 00 коп., та передав їх ОСОБА_9 , яка в цей час знаходилась біля автомобілю та дивилася за навколишньою обстановкою.
Після чого ОСОБА_12 та ОСОБА_9 зникли з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_15 на загальну суму 362 грн. 00 коп.
Крім того, ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , 08.06.2016 приблизно о 04:00 годині, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, підійшли до автомобілю «ВАЗ 2104» д.н. НОМЕР_4 , який був припаркований біля буд. 46-А по вул. Миру у м. Харкові. ОСОБА_7 за допомогою розкладного ножа відкрив замок багажнику та дістав, чим самим викрав, з вищевказаного автомобілю, який належить ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , автомобільний домкрат, вантажопідйомність 0,8 т, вартістю 150 грн. 00 коп, монометр моделі «МД-231», вартістю 50 грн. 00 коп., буксирний трос, довжина 6м, вартістю 130 грн. 00 коп., загальною вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3519 від 23.06.2016 - 330 грн. 00 коп., та передав їх ОСОБА_9 , яка в цей час знаходилась біля автомобілю та дивилася за навколишньою обстановкою.
Після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 зникли з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_16 на загальну суму 330 грн. 00 коп.
В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на необґрунтоване звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання, просить вирок суду скасувати та ухвалити свій вирок.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі.
Зазначає, що судом не мотивовано рішення щодо застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України та не враховані дані про його особу, зокрема те, що ОСОБА_7 був раніше судимий, ніде не працює.
Заслухавши суддю доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, обвинуваченого, який просив залишити вирок суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Фактичні обставини справи, кваліфікація дій обвинуваченого та його винуватість у вчиненні злочину ніким не оспорюються, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції у відповідності зі ст. 404 КПК України рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряє.
Отже, колегія суддів перевіряючи вирок суду лише в частині призначення покарання, виходить з того, що відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням..
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів та конкретні обставини справи; особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, постійного місця проживання немає, по місцю фактичного проживання характеризується задовільно. Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнав повне визнання ними своєї вини та активне сприяння розкриттю злочинів. Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.
На підставі зазначених оставин суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої інкримінованою йому статтею КК України із застосуванням ст.75, та п.2.3.4 76 КК України.
У відповідності зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
З роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» випливає, що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.
При цьому, суд першої інстанції зазначених вимог не дотримався.
Матеріали кримінального провадження свідчать, що ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, аналогічних тим за які його визнано винним у цьому провадженні. При цьому він вже реально відбував покарання у виді позбавлення волі і як свідчать обставини справи не став на шлях виправлення.
Таким чином, вирок суду в частині призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст.75 КК України є необґрунтованим і таким що підлягає скасуванню в цій частині та ухваленням на підставі п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України, свого вироку.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, відповідно до положень ст. 65 КК України, колегія суддів враховує ступень тяжкості даного злочину, що відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, кількість епізодів крадіжок, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, що обтяжують покарання про які йшла мова вище, а також той факт, що все викрадене повернуте потерпілим і тяжких наслідків від злочину не настало.
Таким чином, ОСОБА_7 належить призначити покарання у виді позбавлення волі строком, передбаченим санкцією ч.2ст. 185 КК України, але без застосування положень ст.75 КК України, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 417, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора області - ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту виконання вироку.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий

Судді