Справа № 360/1149/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1554/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 22.12.2016

УХВАЛА
Іменем України
22 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_12

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Бородянського відділу Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_13 та захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 на вирок Бородянського районного суду Київської області від 24 жовтня 2016 року, яким

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Келлерівка, Північно-Казахстанської області, Республіки Казахстан, громадянина України, пенсіонера, неодруженого, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч.3 ст.286 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_12 ухвалено обчислювати з моменту затримання, після набрання вироком законної сили.

Вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

Згідно вироку суду ОСОБА_12 засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, вчиненого за наступних обставин.

11 грудня 2015 року, близько 16-ї години 20 хвилин, ОСОБА_12 , керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander 2.4», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », рухаючись на 43 км. + 300 м. автодороги «Київ-Ковель», поблизу смт. Клавдієво - Тарасове Бородянського району Київської області, в напрямку міста Ковель, в порушення вимог пунктів 2.3 б), д) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - Правила дорожнього руху), згідно з якими «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, та, в порушення вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», не переконався у безпечності своїх дій, перетнув лінію 1.1 горизонтальної дорожньої розмітки, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив вимоги дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху, згідно з яким «лінію 1.1 горизонтальної дорожньої розмітки перетинати забороняється», виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення керованого ним автомобіля з колесовідбійником та з автомобілем «ВАЗ 2107», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_14 , який рухався у своїй смузі руху вказаної автодороги, в напрямку міста Київ.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Mitsubishi Outlander 2.4», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », ОСОБА_15 отримала тяжкі тілесні ушкодження, водій та пасажир автомобіля «ВАЗ 2107», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », ОСОБА_14 та ОСОБА_16 від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці події.

Грубе порушення водієм ОСОБА_12 вимог пунктів 2.3 б), д), 10.1, та вимог дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді отримання тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_15 та загибелі ОСОБА_14 і ОСОБА_16 .

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Бородянського районного суду Київської області від 24 жовтня 2016 року скасувати. Ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_12 за ч.3 ст.286 КК України до 7 (семи) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки. Не оспорюючи вирок в частині правильності кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності його вини та не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, вважає оскаржуваний вирок незаконним із підстав невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого в наслідок м`якості. Зокрема, судом першої інстанції при призначенні покарання належним чином не враховано часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_12 , суспільну небезпеку та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, вчиненого останнім, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання від 5 до 10 років позбавлення волі. Також, судом першої інстанції не надано належної оцінки допущеним обвинуваченим ОСОБА_12 порушень правил безпеки дорожнього руху та тяжкості наслідків, які настали в результаті його дій.

В змінах до апеляційної скарги прокурор просить вирок Бородянського районного суду Київської області від 24.10.2016 року щодо ОСОБА_12 скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а матеріали кримінального провадження повернути до суду першої інстанції на новий судовий розгляд. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в судовому засіданні 24.10.2016 року під час судових дебатів адвокатом ОСОБА_10 до матеріалів кримінального провадження було долучено письмові докази, однак суд першої інстанції в порушення вимог ст.364 КПК України не відновив з`ясування обставин та перевірки їх доказами, натомість вважав дебати завершеними та надав обвинуваченому ОСОБА_12 останнє слово. Крім того, всупереч вимогам ч.3 ст.374 КПК України в мотивувальній частині вироку судом першої інстанції не зазначено наслідків кримінального правопорушення, а саме: тілесних ушкоджень, від яких настала смерть потерпілих.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 просить скасувати вирок Бородянського районного суду Київської області 24.10.2016 року відносно ОСОБА_12 , обвинуваченого за ч.3 ст.286 КК України та звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. Викликати в судове засідання для повторного допиту свідка ОСОБА_17 , експертів, що проводили судово-автотехнічну експертизу №24209/15-52 від 11.02.2016 року та експертизу №19/8-02/614 від 15.06.2016 року. Призначити повторну автотехнічну, комісійну судово-медичну, комплексну судово-медичну автотехнічну (транспортно-трасологічну) експертизи. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.370 КПК України та суперечить засадам кримінального провадження, задекларованих главою 2 КПК України. Висновки суду першої інстанції, щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, на думку захисника, є необґрунтованими, оскільки вони не відповідають вимогам норм матеріального та процесуального права та ґрунтуються лише на доказах здобутих органами досудового розслідування і ретельно досліджених під час судового розгляду, але такими, що є неприйнятними з точки зору належності та допустимості доказів, і зокрема здобутих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Також, суд першої інстанції провів судовий розгляд даного провадження упереджено та не об`єктивно, надавши перевагу стороні обвинувачення та обмеживши сторону захисту в реалізації своїх процесуальних прав.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора адвокат ОСОБА_18 в інтересах ОСОБА_12 зазначив, що ОСОБА_12 відшкодував потерпілим збитки на поховання ОСОБА_14 та ОСОБА_16 . Оскільки на час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції цивільного позову про відшкодування моральної та матеріальної шкоди заявлено не було, а на пропозицію обвинуваченого відшкодувати потерпілим моральну шкоду останні відмовились, доводи прокурора про неповне відшкодування шкоди є необґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який підтримав власну апеляційну скаргу з доповненнями та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які просили вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, думку потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які вважали вирок правильним, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно вимог ч. 2 ст. 370 КПК України, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

У відповідності з ч.1 ст.412 істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Так, абз.1 п.2 ч.3 ст.374 КПК України передбачено, що у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

У мотивувальній частині оскаржуваного вироку зазначено: «У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Mitsubishi Outlander 2.4», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », ОСОБА_15 отримала тяжкі тілесні ушкодження, водій та пасажир автомобіля «ВАЗ 2107», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », ОСОБА_14 та ОСОБА_16 від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці події. Грубе порушення водієм ОСОБА_12 вимог пунктів 2.3 б), д), 10.1, та вимог дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді отримання тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_15 та загибелі ОСОБА_14 і ОСОБА_16 ».

Із огляду на сформульоване обвинувачення та зміст вироку суду першої інстанції, колегія суддів вбачає, що суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження порушив вимоги абз.1 п.2 ч.3 ст.374 КПК України, та звузив обвинувачення, не зазначивши наслідків кримінального правопорушення. Зокрема:

тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_15 . Згідно висновку судово-медичної експертизи №40/Е від 21.06.2016 року мали місце тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми, ЗЧМТ, забою головного мозку з формуванням вогнища забою в стовбурі головного мозку, уламкового проникаючого перелому тіла та дужок 2-го шийного хребця, ЗТГ, перелому 2-3 ребер зліва, забійних ран обох гомілок, гострої ішемічної ангоопатії лівого ока, ЗТЖ, забою передньої черевної стінки, перфорації висхідної ободочної кишки. Описані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмету і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент утворення (т.1, а.п.132-134);

тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_14 . Згідно висновків судово-медичної експертизи №494 та №17/494 від 31.12.2015 року мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини з множинними переломами ребер з обох сторін, розривами легенів та серця, розвитком внутрішньої кровотечі, травми живота з розривами печінки, наднирника та розвитком внутрішньої кровотечі, що утворились від дії тупого предмету. Ушкодження могли утворитися за обставин, вказаних у постанові, зокрема в салоні автомобіля, під час ДТП, від ударів об виступаючі частини салону. Смерть ОСОБА_14 настала від отриманої травми грудної клітини з переломами ребер, розривами серця та легенів, травми живота з розривами печінки та наднирника з розвитком кровотечі, що у своїй сукупності, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень у живих осіб, знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті (т.1, а.п.120-121, 119);

тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_16 . Згідно висновків судово-медичної експертизи №495 та №16/495 від 31.12.2015 року мали місце тілесні ушкодження у вигляді множинної травми тіла, травми грудної клітини з переломами ребер, розривами діафрагми та переміщенням печінки в плевральну порожнину, розвитком внутрішньої кровотечі, травми живота з розривом печінки та розвитком внутрішньої кровотечі, перелому стегнової кістки з ушкодженням вени та розвитком підшкірної емфіземи, синців обличчя. Ушкодження могли утворитися за обставин, вказаних у постанові, зокрема в салоні автомобіля, під час ДТП, від ударів об виступаючі частини салону. Смерть ОСОБА_16 настала від отриманої множинної травми тіла, яка відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень у живих осіб, за критерієм небезпеки для життя на час заподіянні, знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті (т.1 а.п. 126-127, 125).

Згідно з вимогами ч.5 ст.364 КПК України учасники судового провадження мають право в судових дебатах посилатися лише на ті докази, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо під час судових дебатів виникне потреба подати нові докази, суд відновлює з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, після закінчення якого знову відкриває судові дебати з приводу додатково досліджених обставин.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що в судовому засіданні 24.10.2016 року під час судових дебатів захисником ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 було подано нові докази, проте, всупереч вимогам ч.5 ст.364 КПК України, суд першої інстанції не відновив з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження та перевірки їх доказами, після закінчення якого повинен був знову відкрити судові дебати з приводу додатково досліджених обставин.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв оскаржуваний вирок із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону чим порушив гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист. Наведені порушення чинного законодавства колегія суддів вважає такими, що істотно вплинули на правильність прийняття рішення у справі, що є безумовною підставою для скасування вироку.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирок Бородянського районного суду Київської області від 24 жовтня 2016 року, щодо ОСОБА_12 підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 412 КПК України та ст. 9 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії судового розгляду для виконання вимог ст. 416 КПК України.

При новому судовому розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_12 суду першої інстанції необхідно прийняти міри до всебічного, повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, ретельно перевірити зібрані докази, дати їм належну оцінку, у разі доведеності винуватості ОСОБА_12 призначити йому покарання з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65 КК України, постановити законний та обґрунтований вирок.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги прокурора Бородянського відділу Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_13 та захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 на вирок Бородянського районного суду Київської області від 24 жовтня 2016 року, відносно ОСОБА_12 задоволити частково.

Вирок Бородянського районного суду Київської області від 24 жовтня 2016 року, відносно ОСОБА_12 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадженні в суді першої інстанції зі стадії судового розгляду в іншому складі суду.

Головуючий :
Судді :