У Х В А Л А
31.05.2017 Справа №607/6266/17

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на постанову слідчого СВ Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 30 вересня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000215 від 08 квітня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, в якій просить скасувати вказану постанову, а також відновити досудове розслідування, зобов`язати орган досудового розслідування провести повне та об`єктивне досудове розслідування даної справи та притягнути винних до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що винесена слідчим постанова прийнята без належного проведення досудового розслідування. Зазначає, що слідчим порушено порядок збирання доказів та надання їм правової оцінки. Зокрема, не було належним чином допитано свідків ОСОБА_5 та його дружину, представника ОСОБА_3 ОСОБА_6 , а також ОСОБА_7 та нотаріуса ОСОБА_8 . Слідчим не встановлено яким чином відбувалися стосовно заявника злочинні дії.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 подану скаргу підтримала з підстав, викладених у ній та просила її задовольнити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не зявилися, не скористалися своїм правом на подання заперечень по суті скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.

Тернопільським районним відділенням поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції Тернопільської області здійснювалося досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000215 від 08 квітня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за фактом того, що 08 квітня 2016 року до Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області надійшла ухвала Тернопільського міськрайонного суду № 607/2874/16-к від 01 квітня 2016 року про зобов`язання внести відомості в ЄРДР за заявою ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_5 спільно із групою осіб, попередньо домовившись про дії з метою доведення ОСОБА_3 до банкрутства, і заволодіння її майном.

Постановою слідчого СВ Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 30 вересня 2016 року провадження по даній справі закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається зокрема з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Закриваючи провадження у справі, слідчий виходив з того, що об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою, однак в даному випадку ОСОБА_3 грошових коштів по розписці ОСОБА_5 не передавала.

Разом з тим, такий висновок слідчого зроблений передчасно, без належного здійснення досудового розслідування, проведення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій та дослідження доказів, які мають значення для справи, а постанова слідчого всупереч ч.5 ст. 110 КПК України не містить належного обґрунтування мотивів її прийняття, з посиланням на зібрані матеріали кримінального провадження, з наданням їм належної правової оцінки.

Так, слідчий в оскаржуваній постанові наводить покази потерпілої ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , однак не вказує, які висновки з них випливають, тобто які обставини кримінального правопорушення ними спростовуються, а які доводяться.

Як вбачається з показів вищевказаних свідків, ними підтверджено факт передачі ОСОБА_5 ОСОБА_3 29 600 доларів США за договором позики, посвідченим нотаріально, а також підписання ОСОБА_3 розписки про отримання нею від ОСОБА_5 20 000 доларів США та факт отримання вказаної суми від останнього. Потерпілою ОСОБА_3 заперечується факт отримання коштів на підставі розписки, зазначає, що кошти в сумі 20 000 доларів США отримувала лише на підставі договору позики, посвідченого нотаріально, які повинна була повернути разом з процентами в сумі 9600 доларів США протягом року. Розписка, як її запевнили, повинна була лише слугувати підтвердженням укладення договору позики в іноземній валюті.

З метою усунення розбіжностей в показах потерпілої та свідків слідчим не проведено їх одночасного допиту. Окрім того, в ході допиту ОСОБА_5 слідчим не з`ясовано обставин отримання ним протягом двох місяців по 800 доларів США, що підтверджується його розписками (зокрема, стосовно суми та валюти повернених коштів, оскільки за договором позики щомісячна сума повернення коштів визначена в національній валюті, а саме 6392 грн.).

Окрім того, слідчий прийшов до переконання про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 грошових коштів по розписці ОСОБА_5 не передавала, тобто факту передачі майна або права на майно не відбулося.

Проте, по-перше, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості стосовно можливого стягнення з ОСОБА_3 20 000 доларів США на підставі розписки від 24 грудня 2013 року, а саме примусового виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 08 грудня 2014 року (така інформація з виконавчої служби не витребовувалася). По-друге, слідчим не враховано, що предметом шахрайства є не тільки майно (гроші, цінності, тощо), а й право на майно, яке зазвичай фіксується певним документом, що в подальшому дозволяє отримати в свою власність майно (в тому числі борговою розпискою).

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого СВ Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 30 вересня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000215 від 08 квітня 2016 року є необґрунтованою, винесена без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, які згідно вимог п.1 ч.1 ст.91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та надання їм належної правової оцінки, а зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст.110 КПК України.

За таких обставин, а також враховуючи, що слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, своїх заперечень слідчому судді не надали, принцип змагальності закріплений в статті 22 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що постанова слідчого СВ Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 30 вересня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000215 від 08 квітня 2016 року підлягає скасуванню.

Разом з тим, вимоги скаржника в частині зобов`язання орган досудового розслідування провести повне та об`єктивне досудове розслідування даної справи та притягнути винних до кримінальної відповідальності до задоволення не підлягають, оскільки згідно ст. 303 КПК України, така бездіяльність не може бути окремим предметом оскарження на досудовому розслідуванні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Тернопільського РВП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області від 30 вересня 2016 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000215 розпочатого 08 квітня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Матеріали кримінального провадження направити в Тернопільську місцеву прокуратуру для продовження досудового розслідування.

В задоволенні решти скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1