печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 серпня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала клопотання адвоката ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , якій діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

У С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна.
В обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.07.2017 року у справі № 757/40322/17-к було задоволено клопотання заступника Генерального прокурора України про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000164 та накладено арешт на майно, а саме кошти в сумі 223 200 доларів США та 1 290 євро, вилучені 11.07.2017 року під час проведення обшуку за місцем проживання третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що зі змісту вказаної ухвали вбачається, що в провадженні Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України перебуває кримінальне провадження № 0000164 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України. Зазначає, що накладений арешт на грошові кошти третьої особи є необґрунтованим та таким, що порушує норми чинного КПК України, вона не має жодного відношення до обставин вказаного кримінального провадження, а арештовані кошти належать їй на праві власності, вони не одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та не є доходами від нього. Вважає, з огляду на ст. 170 КПК України, що арешт було накладено необґрунтовано та безпідставно, а вжитий захід забезпечення кримінального провадження перешкоджає реалізації права власності особи. За таких обставин просить скасувати арешт на належні третій особі грошові кошти.
В судовому засіданні представник адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання, надав письмові пояснення та зазначив, що ОСОБА_5 не є підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні, а арештовані кошти не є коштами, набутими кримінально противоправним шляхом, що підтверджується даними про доходи останнього.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, надав письмові пояснення та зазначивши, що підставами арешту грошових коштів, вилучених вході обшуку, стала наявність сукупності здобутих в ході досудового розслідування доказів, що вони набуті кримінально протиправним шляхом, у зв`язку з чим останні були визнані речовими доказами.
Суд, заслухавши думку прокурора, адвоката ОСОБА_3 , дослідивши в нарадчій кімнаті матеріали клопотання про скасування арешту майна, та доданих до нього документів дійшов наступних висновків.
Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000164 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.07.2017 року у справі № 757/40322/17-к було накладено арешт на майно, яке було вилучене 11.07.2017 року під час проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0000164, а саме: гроші в сумі 223 200 доларів США та 1 290 євро, вилучені за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1
Відповідно до положень ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність у третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна та розгляд його у відповідності до положень ст. 174 КПК України.
Відповідно до ч. 1ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Виходячи з ч. 3ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.
Як вбачається з ухвали про накладення арешту на грошові кошти, слідчий суддя, з огляду на дані заявленого клопотання та долучених до нього документів, а також пояснення прокурора в обґрунтування заявленого клопотання, виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були підстави передбачені п. 1 ч. 2 та ч. 3ст. 170 КПК України, чинного на день розгляду вказаного клопотання, для висновку, що накладення арешту на грошові кошти, які були вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_5 у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , необхідне з метою збереження речових доказів.
Як визначено ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Разом з тим, під час розгляду вказаного клопотання про скасування арешту майна, встановлено відсутність підстав для накладення арешту на грошові кошти у зв`язку із необхідністю збереження речових доказів, оскільки органом досудового розслідування на виконання приписів ч. 5 ст. 132 та абз. 6 ч. 2 ст. 171 КПК України не було надано допустимих та достатніх, в розумінні положень ст. 84, 85, 86 КПК України, доказів, які б могли свідчити про відповідність грошових коштів критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Тобто накладення арешту з метою збереження речових доказів, не відповідає в цьому випадку вимогам ч. 3 ст. 170 КПК України.
За вимогами п. 1 ч. 2 та ч. 3ст. 170 КПК України арешт майна будь-якої фізичної або юридичної особи допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
На час розгляду клопотання про скасування арешту суду не надано доказів на підтвердження того, що арештоване майно було одержане кримінально протиправним шляхом, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, чи є знаряддям злочину, що відповідно виключає визнання їх речовими доказами.
Разом з тим, до клопотання про скасування арешту майна додані документи про законність та правомірність отримання та набуття грошових коштів їх власником ОСОБА_5 , що виключає можливість визнання їх такими, що набуті кримінально протиправним шляхом.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Окрім того, метою застосування арешту майна, відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 13.07.2017 року було забезпечення відшкодування підозрюваним шкоди, заподіяної вчиненням суспільно-небезпечного діяння, з метою збереження речових доказів та відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна особи, яка підозрюється тяжкого правопорушення та недопущення його знищення або відчуження, та слідчим суддею визнано можливим накладення арешту на майно підозрюваного.
Разом з тим судовим розглядом встановлено та підтверджено прокурором, що ОСОБА_5 не є підозрюваними у даному кримінальному провадженні.
Як встановлено абз. 2 ч. 1ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, враховуючи викладене вище та вимоги ч. 3ст. 132 КПК України, суд приходить до висновку, що арешт на майно було накладено необґрунтовано, а тому вважає наявність правових підстав згідност.174 КПК України для скасування арешту вказаних грошових коштів, а відтак і задоволення цього клопотання.
Разом з тим, вимоги клопотання щодо зобов`язання ГСУ Генеральної прокуратури України повернути власнику майно, а саме: грошові кошти в сумі 223 200,00 доларів США та 1 290,00 євро, вилучення яких було здійснене під час обшуку 11.07. 2017 року, проведеного на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 29.06.2017 року, оскільки дане питання не відноситься до повноважень слідчого судді при розгляді даної категорії клопотань, у відповідності до вимог ст. 174 КПК України.
Керуючись ст. 174 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити частково.
Скасувати арешт майна, а саме: грошових коштів в сумі 223 200,00 (двісті двадцять три тисячі двісті) доларів США та 1 290,00 (одна тисяча двісті дев`яносто) Євро, який було застосовано на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 липня 2017 року у справі № 757/40322/17-к у кримінальному провадженні № 0000164.
В частині інших заявлених вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1