Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/1473/17

Справа № 711/3885/17

25 травня 2017 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретар ОСОБА_2 , представник потерпілого ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій в рамках кримінального провадження № 0000523 від 31.12.2015р.,

ВСТАНОВИВ:

Представник потерпілого звернувся до суду зі скаргою, в якій просив зобов`язати слідчого вчинити процесуальні дії, які зазначені у клопотаннях представника потерпілого від 01.10.2016р., 18.11.2016р., 09.03.2017р., крім додаткового допиту потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та визначити строк для проведення таких дій тривалістю 30 днів. В обґрунтування клопотання зазначено, що потерпілим було подано слідчому три клопотання про проведення слідчих дій, але до теперішнього часу такі дії не проведені, хоча слідчим не виносилось рішення про відмову у задоволенні таких клопотань.

В судовому засіданні представник потерпілого підтримав скаргу і просив її задовольнити. Пояснив, що протягом останніх шести місяців слідчим взагалі не проводяться ніякі дії в межах досудового розслідування, внаслідок чого не здійснюється розслідування кримінального провадження, що порушує основне завдання кримінального провадження - забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування. Сприяючи досудовому розслідуванню потерпілим ініційоване проведення певних слідчих дій, але такі дії безпідставно не проводяться. Зауважив, що така бездіяльність слідчого свідчить про недотримання основоположних засад здійснення кримінального провадження, а тому просив задовольнити скаргу.

Слідчий заперечував проти скарги та пояснив, що подані потерпілим клопотання задоволені в повному обсязі, оскільки зазначені ним слідчі дії є дійсно необхідними для забезпечення повноти і об`єктивності досудового розслідування. Частина процесуальних дій вже проведена, оскільки допитані ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .. Слідчі експерименти до теперішнього часу не проведені, оскільки матеріали кримінального провадження витребувані прокуратурою Черкаської області у зв`язку із здійсненням досудового розслідування за фактом службової діяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаної із розслідуванням даного кримінального провадження. Зауважив, що проведення процесуальних дій, зокрема слідчих експериментів, без матеріалів кримінального провадження є неможливим, оскільки буде неефективним та необ`єктивним. Просив відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення учасників досудового провадження, дослідивши надані сторонами матеріали, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №0000523 від 31.12.2015р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Досудове розслідування здійснюється за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 30.12.2015р. на автодорозі Золотоноша-Сміла-Умань, а саме зіткнення автомобілів Мерседес «Спрінтер» та ГАЗ-53, та зіткнення автомобілів Рено Доккер та ГАЗ-53 внаслідок яких загинув ОСОБА_8 , а ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 отримали тілесні ушкодження.

29.07.2016р. слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження, але ухвалою слідчого судді від 17.10.2016р. дана постанова слідчого скасована. До теперішнього часу досудове розслідування не закінчено.

01.11.2016р. від представника потерпілого до слідчого надійшло клопотання (датоване 01.10.2016р.), в якому, зокрема, містилися вимога про проведення слідчих дій додатковий допит потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_7 та проведення слідчих експериментів за участі таких осіб.

21.11.2016р. представник потерпілого звернувся до слідчого з клопотанням (датоване 18.11.2016р.), в якому заявив вимогу про проведення додаткового допиту свідка ОСОБА_6 і проведення слідчого експерименту з його участю, та встановлення та допит як свідків водіїв автомобілів, які 30.12.2015р. до моменту настання події ДТП здійснювали об`їзд автомобілю ГАЗ-52, який лежав на проїзній частині дороги.

09.03.2017р. представник потерпілого звернувся до слідчого з клопотанням , в якому просив провести додатковий огляд автомобілю ГАЗ-52, д.н.з. НОМЕР_1 , з метою перевірки та уточнення відомостей, повідомлених ОСОБА_6 під час його додаткового допиту 09.12.2016р..

18.04.2017р. представник потерпілого звернувся до слідчого з клопотанням (датоване 14.04.2017р.), в якому просив провести слідчі та процесуальні дії, зазначені в поданих ним раніше клопотаннях, у строк до 18.05.2017р..

За наслідками розгляду всіх цих клопотань слідчим не приймалось постанов про відмову у їх задоволенні, оскільки проведення таких дій, як зазначив слідчий, є необхідним для забезпечення повноти та об`єктивності досудового розслідування. Натомість до теперішнього часу слідчим лише здійснено додатковий допит ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .. Інші процесуальні дії не проводяться, оскільки матеріали кримінального провадження перебувають у прокуратурі Черкаської області.

13.03.2017р. матеріали кримінального провадження були передані до прокуратури Черкаської області за вимогою слідчого відділу прокуратури області ОСОБА_12 у зв`язку із здійсненням досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000216 від 09.11.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, за фактом службової недбалості працівників правоохоронних органів під час проведення досудового розслідування. До теперішнього часу матеріали кримінального провадження №0000523 не повернуті у зв`язку з чим слідчим не проводяться процесуальні дії, про які клопотав представник потерпілого.

Не погоджуючись з діями слідчого представник потерпілого звернувся зі скаргою до слідчого судді.

Надаючи оцінку доводам учасників досудового провадження слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ст.2 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 26 КПК передбачено, що кримінальне провадження ґрунтується на засадах диспозитивності. Це означає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Таким чином, надаючи оцінку доводам скарги слідчий суддя обмежений вимогами, заявленими скаржником.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником т.і.. Аналіз зазначеної норми свідчить, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством, тобто дії, які слідчий зобов`язаний був вчинити відповідно до закону під час досудового розслідування кримінального провадження.

Під дію зазначеної норми підпадає порядок розгляду слідчим клопотань потерпілого про вчинення процесуальних дій, оскільки такий порядок закріплений ст.220 КПК і передбачає триденний строк його розгляду та повідомлення ініціатора клопотання про наслідки його розгляду.

Отже, правовий аналіз змісту ч.1 ст.303 КПК свідчить, що скарги на бездіяльність слідчого щодо реагування на клопотання потерпілого про проведення слідчих дій мають розглядатись в двох аспектах дотримання порядку розгляду клопотання (п.1 ч.1 ст.303 КПК) і правомірність рішення про відмову у задоволенні такого клопотання (п.7 ч.1 ст.303 КПК). Виходячи з цього, вважаю, що скарга може бути предметом судового розгляду з метою виконання слідчим суддею вимог судового контролю щодо нагляду за додержанням прав потерпілого під час досудового розслідування.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим розглянуті клопотання представника потерпілого і вони задоволені, оскільки рішення про відмову у їх задоволенні не приймалось. Учасники досудового провадження не заперечували цих обставин. До того ж про задоволення клопотань свідчать і дії слідчого, яким вже частково виконано такі слідчі дії в частині допиту певних осіб. Отже підстав вважати, що клопотання представника потерпілого залишились без процесуального реагування слідчого немає (ст.220 КПК). За таких обставин скарга в частині зобов`язання слідчого провести слідчі дії, зазначені у клопотаннях представника потерпілого від 01.10.2016р., 18.11.2016р., 09.03.2017р. не підлягає до задоволення, оскільки слідчим вже взято на себе обов`язок щодо проведення таких слідчих дій.

Натомість однією з ознак процесуального реагування слідчого на такі клопотання є належність, тобто правомірність процедури такого реагування. Така ознака може розглядатись також в двох аспектах розгляд клопотання (оцінка його змісту, прийняття рішення за наслідками розгляду, повідомлення заінтересованих осіб про наслідки розгляду ст.220 КПК) і виконання рішення, у випадку задоволення його вимог.

Представник потерпілого оскаржує саме неналежне виконання слідчим рішення про задоволення його клопотань, оскільки таке виконання фактично не здійснюється, чим порушуються розумні строки досудового розслідування.

Основною підставою для звернення до слідчого судді із скаргою стало нездійснення слідчим дій, викладених в клопотанні представника потерпілого у встановлений в його клопотаннях строк.

В судовому засіданні встановлено, що клопотання представника потерпілого про проведення слідчих дій у вигляді слідчого експерименту було прийнято слідчим 01.11.2016р. та 21.11.2016р.. Необхідність проведення таких дій слідчий не заперечує, а навпаки вважає їх проведення доцільними. Разом з тим, з того часу минуло понад шість місяців, а слідчі дії у вигляді слідчого експерименту шляхом відтворення обстановки та обставин події з потерпілим ОСОБА_5 та свідками ОСОБА_7 і ОСОБА_6 так і не проведено. Єдиною підставою нездійснення таких слідчих дій, як зазначив слідчий, є відсутність в нього матеріалів кримінального провадження, які вже вдруге витребовуються прокуратурою Черкаської області у зв`язку із здійсненням досудового розслідування іншого кримінального провадження №0000216.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що на запит слідчого прокуратури Черкаської області ОСОБА_12 від 09.03.2017р. за вих.№17-1084вих17 матеріали кримінального провадження №0000523 були передані до прокуратури Черкаської області 13.03.2017р. у зв`язку з необхідністю проведення їх огляду. На момент розгляду скарги (25.05.2017р.) такі матеріали не повернуті. Таким чином, вже протягом двох з половиною місяців проводиться огляд матеріалів кримінального провадження №0000523, а досудове розслідування по ньому не здійснюється. Такі обставини вочевидь не відповідають засадам кримінального провадження, передбаченим ст.ст.8, 28 КПК, порядку вчинення процесуальних дій, передбаченому ст.ст.113, 237 КПК, і мають негативний вплив на репутацію правоохоронних органів держави, оскільки перешкоджають виконанню завдань кримінального провадження, зокрема забезпеченню швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Натомість варто звернути увагу, що відповідно до ст.40 КПК саме слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. З огляду на зазначене саме слідчий зобов`язаний забезпечити належне здійснення досудового розслідування та сприяти недопущенню невиправданих простоїв під час досудового розслідування, що в даному випадку могло бути здійснено шляхом забезпечення надання можливості слідчому прокуратурі Черкаської області проведення огляду матеріалів кримінального провадження №0000523 в порядку, передбаченому ст.237 КПК. Такі недоліки в роботі органів досудового розслідування не можуть залишатись поза увагою і потребують вжиття відповідних заходів реагування. Разом з тим, здійснення оцінки таких обставин та вжиття заходів реагування за наслідками такої оцінки відноситься до компетенції прокурора та керівника органу досудового розслідування, а не слідчого судді.

В контексті вимог скарги, щодо неправомірності дій слідчого у зв`язку із непроведенням слідчих дій у строк, визначений у клопотанні представника потерпілого, то варто зауважити, що відповідно до ч.1 ст.113 КПК процесуальний строк - це встановлений законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжок часу, у межах якого учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Таким чином, визначений у клопотанні представника потерпілого строк для проведення слідчих дій (30 днів) не підпадає під ознаки процесуального строку, встановленого законом, а тому не є обов`язковим для слідчого. Отже і бездіяльність слідчого, пов`язана із недотриманням таких вимог потерпілого не може бути предметом оскарження слідчому судді в порядку, передбаченому п.1 ч.1 ст.303 КПК.

Разом з тим відповідно до ч.2 ст.113 КПК будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Зазначені положення закону кореспондуються із загальними вимогами щодо розумності строків кримінального провадження (ст.28 КПК). Натомість нагляд за дотриманням розумних строків на досудовому розслідуванні забезпечує прокурор, а слідчий суддя лише в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції (ч.2 ст.28 КПК). В цьому контексті слід звернути увагу, що статтею 308 КПК закріплений спеціальний порядок оскарження дій слідчого у випадку недотримання ним розумності строків під час досудового розслідування, який передбачає право потерпілого оскаржити такі дії слідчого прокурору вищого рівня.

Таким чином, надання оцінки заявленим у скарзі вимогам щодо встановлення процесуального строку для проведення слідчих дій не входить до компетенції слідчого судді, а тому з огляду на положення ст.307 КПК, якою визначений перелік рішень, що можуть бути постановлені слідчим суддею за наслідками розгляду скарг, скарга в цій частині також не підлягає до задоволення.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги відмовити.

Копію ухвали направити прокурору Черкаської області для відома та вжиття заходів реагування щодо недоліків в роботі слідчих підрозділів ГУ НП в Черкаській області та прокуратури Черкаської області, встановлених під час розгляду скарги, про які зазначено в мотивувальній частині ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 30 травня 2017 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1