Справа № 640/2304/16-к
н/п 1-кс/640/3246/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі скаржника - ОСОБА_3 ,
адвоката - ОСОБА_4 ,
На обґрунтування скарги скаржник посилався на наступне.
10.08.2015р. близько 19 години 15 хвилин, перебуваючи на своєму робочому місці на території ПАТ АФ «Вербівська» по вул. Радгоспній, 26 в с. Вербівка Балаклійського району Харківської області, після виконання отриманої при прийнятті на роботу усної вказівки керівництва ПАТ АФ «Вербівська» щодо необхідності щозмінного злиття бензину з баку автомобіля ГАЗ-53 д.н. НОМЕР_1 до металевої каністри для звітування щодо кількості витраченого за зміну палива і пробігу автомобіля, в якому датчик палива і лічильник кілометражу знаходились в несправному стані, підійшовши до автомобіля для закриття горловини баку кришкою, він був охоплений полум`ям, яке раптово виникло в районі паливного бака, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді опіків 2-3 ступеню голови, тулубу та верхніх кінцівок, у загрозливому для життя стані був доставлений до лікарні, де було констатовано, що опіки складають 30% тіла. За ступенем тяжкості отримані ним тілесні ушкодження віднесені до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я.
З даною постановою слідчого скаржник не згоден, вважає її незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне.
Відповідно до диспозиції ч.1 ст.271 КК України, злочином визнається порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці службовою особою підприємства, установи, організації або громадянином - суб`єктом підприємницької діяльності, якщо це порушення заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.
Таким чином, в ході досудового розслідування необхідно було встановити: Які законодавчі та інші нормативно-правові акти про охорону праці були порушені на підприємстві; Яка службова особа підприємства була відповідальна за дотримання вимог цих актів про охорону праці на підприємстві; В чому полягали дії/бездіяльність винних посадових осіб; Чи є причинний зв`язок між дією/бездіяльністю і нещасним випадком.
Як вбачається з висновку комплексної судової інженерно-технічної експертизи в галузі охорони праці та безпеки життєдіяльності та пожежно-технічної експертизи №3692/9340 від 22.11.2016р., експерт зазначив, що первинний інструктаж проводиться до початку роботи з працівником: новоприйнятим, або який виконуватиме нову для нього роботу (т.4 а.с. 131). Він був прийнятий на посаду водія 10.09.2014р., а 05.08.2015р. переведений на посаду контролера-механіка. При цьому до початку роботи контролером-механіком 05.08.2015р. з ним не був проведений первинний інструктаж та не було прийнято рішення про можливість допуску його до роботи за цією посадою. Такий первинний інструктаж мав бути датований 05.08.2015р. Про проведення інструктажу він мав розписатись у відповідному журналі. Таким чином, посадові особи підприємства допустили бездіяльність у вигляді не проведення з ним первинного інструктажу при допуску до роботи за посадою контролера-механіка 05.08.2015р.
Крім того, у висновку експерт зазначив, що у відповідності до посадової інструкції на техніка - автомеханіка підприємства покладено обов`язок проведення з підлеглими інструктажів з питань охорони праці (т.4 а.с. 132).
В т.1 на а.с.55 кримінального провадження міститься посадова інструкція техніка-автомеханіка, під якою стоїть підпис техніка-автомеханіка ОСОБА_6 від 03.08.2011р. про ознайомлення з посадовими обов`язками. Таким чином, службовою особою ПАТ «АФ «Вербівське», відповідальною за проведення з ним первинного інструктажу 05.08.2015р., є технік-автомеханік ОСОБА_6 . Тобто дана службова особа має відповідати за вчинення кримінального правопорушення.
Також, експерт зазначив, що порядок організації, проведення та оформлення інструктажів з питань охорони праці суперечать вимогам Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці та Переліку робіт з підвищеною ебезпекою, затвердженого наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці №15 від 26.01.2005р. (а.с.132).
Крім того, експерт вказав, що при визначенні причинного зв`язку між бездіяльністю посадових осіб підприємства і нещасним випадком беруться до уваги наступні обставини: «...у тому випадку, коли нормативними документами у конкретній ситуації передбачені конкретні дії такої особи з метою виявлення невідповідних дій, наявності або можливості виникнення того чи іншого небезпечного фактору, прийняття відповідних корегувальних дій, запобіжних заходів, але такі дії посадовою особою не були вчинені, при цьому настання небажаних шкідливих наслідків могло відбутися з великим ступенем вірогідності і така небезпечна подія настала...» (а.с.133).
З посадової особи техніка-автомеханіка ОСОБА_6 (т.1 а.с.55) вбачається, що він зобов`язаний проводити інструктажі з правил безпеки життєдіяльності та здійснює контроль за їх дотриманням (пункт 10).
З показів контролерів-механіків ОСОБА_7 від 08.10.2015р., ОСОБА_8 від 06.10.2015р. вбачається, що вони, як і він, проводили щозмінне злиття бензину з баку автомобіля (в разі виїзду автомобіля по путьовому листу) для звітування про кількість витраченого палива, так як датчик палива і лічильник кілометражу знаходились в несправному стані, про що вони повідомляли ОСОБА_6 , однак питання залишилось не вирішеним. Таким чином, технік-автомеханік ОСОБА_6 знав про проведення на підприємстві невідповідних заходам безпеки охорони праці дій з боку контролерів-механіків пожежного автомобіля, які полягали у злитті з баку автомобіля бензину для вимірювання залишків, однак не вжив заходів для організації ремонту лічильника кілометражу автомобіля для того, щоб можна було вирахувати літраж витраченого палива. Враховуючи викладене, матеріалами кримінального провадження підтверджується вина техніка-автомеханіка ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.271 КК України.
Таким чином, на його думку, вбачається невідповідність описової частини висновку комплексної судової інженерно-технічної експертизи в галузі охорони праці та безпеки життєдіяльності та пожежно-технічної експертизи №3692/9340 від 22.11.2016р. (яка підтвердила невідповідність заходів з охорони праці на підприємстві законодавству України) з її висновками з частині неможливості встановлення причинного зв`язку бездіяльності посадових осіб підприємства з нещасним випадком.
Ці висновки експертизи також суперечать наявним матеріалам справи (посадовій інструкції ОСОБА_6 , відсутності доказів проведення з ним інструктажу 05.08.2015р.).
Усунення цих суперечностей можливе шляхом проведення допиту експерта для роз`яснення його висновку, а в разі необхідності - проведення додаткової або повторної судової експертизи в галузі охорони праці та безпеки життєдіяльності. Дані слідчі дії дадуть змогу остаточно з`ясувати, чи являється технік-автомеханік ОСОБА_6 відповідальною службовою особою за дотримання правил охорони праці на підприємстві, чи допустив він бездіяльність і в чому вона полягала, чи знаходиться ця бездіяльність у причинному зв`язку з нещасним випадком.
Вказав, що постанову про закриття кримінального провадження від 24.12.2016р. була ним отримана 13.04.2017р. при особистому зверненні до слідчого, що підтверджується фотокопією сторінки кримінального провадження, на якій зазначена дата отримання ним копії постанови.
У судовому засіданні скаржник та його адвокат доводи скарги підтримали в повному обсязі, просили вимоги задовольнити.
Слідчий СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, проте в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Так, згідно ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого та прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Статтею 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.
Згідно вимог п.1 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.
Закриваючи кримінальне провадження, в мотивувальній частині вказаної постанови слідчий, зокрема, зазначив, що відповідно до висновку комплексної судової інженерно - технічної експертизи в галузі охорони праці та безпеки життєдіяльності та пожежно-технічної експертизи №3692/9340 від 22.11.2016 року технічною причиною пожежі в автомобілі «ГАЗ -53» д.н.з. НОМЕР_1 , є займання пароповітряної суміші, яка утворилась в районі розташування заливної горловини та зливної пробки бензобаку (включно) під впливом нештатного джерела статичної електрики або нештатного джерела відкритого вогню. У причинному зв`язку з настанням події нещасного випадку вбачаються невідповідності вимогам нормативно - технічних актів з охорони праці та пожежної безпеки та дії контролера - механіка ПАТ Агрофірма «Вербівське» - ОСОБА_10 , що не відповідали вимогам ст. 14 Закону України «Про охорону праці», п. 9.21 розділу IX Правил охорони праці на автомобільному транспорті, вимог Інструкції №23 про заходи пожежної безпеки автопарку» ПАТ «Агрофірма «Вербівське» щодо необхідності знати та виконувати вимоги нормативно технічних актів з питань охорони праці та пожежної безпеки, заборони здійснювати злив бензину з баку для пального у забороненому місці. Встановити наявність причинного зв`язку дії/бездіяльності посадових осіб підприємства з настанням події зазначеного нещасного випадку не надається можливим.
Слідчий суддя не погоджується з вказаною постановою слідчого від 27.03.2017 про закриття кримінального провадження, та вважає її передчасною.
Матеріали кримінального провадження підлягають поверненню до СУ ГУ НП в Харківській області для продовження досудового розслідування, при проведенні якого необхідно повно та об`єктивно встановити обставини кримінального правопорушення та надати їм обґрунтовану юридичну оцінку, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.
При цьому, слідчий суддя вважає не пропущеним строк звернення скаржника до суду з даною скаргою, оскільки згідно розписки, що міститься в матеріалах кримінального провадження, ОСОБА_3 отримав копію постанови 13.04.2017 (а.с. 210 т.4), до суду звернувся зі скаргою 21.04.2017, тобто, з дотриманням 10-денного строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України.
Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 303-307,309,372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу потерпілого ОСОБА_3 - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1