Справа № 738/90/17 провадження № 11-кп/795/420/2017 Категорія - кримінальна Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 03 лютого 2017 року,

з участю:

прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі, засуджений ОСОБА_6 просив скасувати ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від

03 лютого 2017 року та застосувати до нього умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від

03 лютого 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, засуджений вказав, що місцевий суд, будучи однобічним та не об`єктивним взяв до уваги висновок Спостережної комісії Менської РДА, який є незаконним та пояснення працівників адміністрації установи, які не ґрунтуються на матеріалах особової справи. Під час відбування покарання він працював та дотримувався правил поведінки, має одне заохочення, що свідчить проте, що він став на шлях виправлення.

Як було встановлено місцевим судом, засуджений ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 лютого 2011 року, яким його було засудженого за частиною 2 статті 152, частиною 2 статті 187, частиною 3 статті 187, частиною 1 статті 70, частиною 1 статті 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців з конфіскацією всього належного майна.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд першої інстанції зазначив, що застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним, оскільки в поведінці засудженого відсутня динаміка, яка б свідчила про його виправлення та перевиховання, засуджений ОСОБА_6 не готовий до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого та захисника, які підтримали подану засудженим апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, котрий заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судової та особової справ, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів підстав для її задоволення не вбачає.

Відповідно до частини 1 статті 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 січня 2017 року до Менського районного суду Чернігівської області звернувся засуджений ОСОБА_6 з клопотанням, в якому порушив питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання на підставі статті 81 КК України (а.с.1).

Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 лютого 2011 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був засуджений за частиною 2 статті 152, частиною 2 статті 187, частиною 3 статті 187, частиною 1 статті 70, частиною 1 статті 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців з конфіскацією всього належного майна. Строк відбування покарання постановлено рахувати з 04 серпня 2010 року ( а.о.с. 18-20).

Відповідно до статті 81 Кримінального кодексу України, до осіб, що відбувають покарання, зокрема у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття відповідної частини призначеного судом строку покарання за вчинені злочини.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд зокрема має право вирішувати питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

За змістом характеристики, затвердженої начальником Державної установи «Домницький виправний центр (№135)», засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання з 18.08.2010 року. За час перебування в Кіровоградському слідчому ізоляторі режим тримання не порушував, розпорядок дня виконував, стягнень не мав, до праці не залучався, не заохочувався. За час відбування покарання в Городищенській ВК № 96 встановлений порядок не порушував, розпорядок дня виконував. Був працевлаштований на виробництві колонії в дільниці обробітку бруківки, однак бажання працювати не виявляв. В Менській ВК № 91 порядок відбування покарання не порушував, розпорядок дня виконував. До роботи ставився сумлінно. Не заохочувався. За час відбування покарання в Домницькому виправному центрі № 135 зарекомендував себе посередньо, не завжди дотримується встановленого порядку відбування покарання та розпорядку дня. Стягнень немає. Був працевлаштований, до праці ставився переважно сумлінно. На даний час не працює. Не завжди виконує роботи по самообслуговуванню та благоустрою установи, ініціативи до виконання робіт не проявляє. До представників адміністрації установи не завжди ввічливий.

( а.с.22-24).

Згідно витягу з протоколу комісії при Домницькому виправному центрі №135 з питань застосування пільг до засуджених установи згідно статті 81 КК України (протокол №19 від 17 жовтня 2016 року) вбачається, що засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення та не заслуговує на застосування до нього статті 81 КК України (а.о.с.164).

Як вбачається з копії постанови спостережної комісії Менської районної державної адміністрації №10 (протокол №5 від 03 лютого 2017 року, погодження застосування до засудженого ОСОБА_6 пільги у вигляді умовно дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним (а.с.17).

Суд першої інстанції при вирішенні питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 приділив увагу поясненням засудженого, його захисника, представника Домницького виправного центру №135, який пояснив, що засуджений не довів свого виправлення та не став на шлях вправлення, думці прокурора, дослідив докази, що підтверджували наявність обставин, які мали значення для правильного вирішення питання та у відповідності до вимог закону обґрунтовано прийняв рішення про відмову в задоволенні клопотання засудженого.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі судом першої інстанції рішення, не вбачається.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 419, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 03 лютого 2017 року, залишити без задоволення.

Ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 03 лютого 2017 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від покарання, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4