Справа № 645/4075/16-к
Провадження № 1-кп/645/290/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 22.04.2013 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше судимого 08.12.2014 року Вовчанським районним судом Харківської області, з урахуванням ухвали Апеляційного суду Харківської області від 26.03.2015 року, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, 28.04.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, 19.08.2016 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Антропове Антропівського району Костромської області Російської Федерації, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

встановив:
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебувають кримінальні провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.05.2017 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України призначене до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.06.2017 року вказане кримінальне провадження об`єднане в одне провадження з кримінальним провадженням № 0002329 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.06.2017 року обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який спливає 29.08.2017 року.

У зв`язку з перебуванням захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_10 у відпустці, суд вважає необхідним відкласти слухання справи до 04.09.2017 року о 11 год. 30 хв.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Таким чином, на виконання вимог вказаної частини ст. 331 КПК України на обговорення учасників судового провадження поставлено питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строків тримання під вартою, посилаючись на ризики, передбачені п.п. 1,3,4,5 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив клопотання про зміну його запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. На обґрунтування клопотання посилався на те, що він має постійне місце проживання та реєстрації, працює та отримує заробітну плату, якої достатньо для забезпечення його потреб та потреб сім`ї, має малолітню дитину - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вказує, що не має наміру ухилятися від явки до суду, будь-яким чином перешкоджати судовому розгляду, він особисто заінтересований у швидкому та неупередженому розгляді справи, про що свідчить його поведінка та активне сприяння органу досудового розслідування в розкритті злочину, щире каяття та бажання стати на шлях виправлення та переховування, збереження соціальних зв`язків та сім`ї.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 підтримала заявлене клопотання.

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_6 при вирішенні клопотання прокурора про продовження строків тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою покладалися на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальні акти, суд приходить до наступного.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.06.2017 року обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який спливає 29.08.2017 року.

На теперішній час судовий розгляд справи триває.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Санкція ч. 2 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від 4 до 6 років. Тобто злочин, у вчиненні якого звинувачується ОСОБА_4 , є тяжким за критерієм, визначеним ст.12 КК України.

В той же час суд наголошує, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, однак у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для продовження обраного запобіжного заходу, суд також виходить з даних, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів. Під час перебування кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_4 знову висунуто обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину за ч. 2 ст.186 КК України. Крім того, з`ясовано, що в провадженні Московського районного суду м.Харкова відносно ОСОБА_4 перебувають кримінальні провадження за обвинуваченням у вчиненні злочинів за ч.2 ст.185 КК України, ч.2 ст.186 КК України, які мали місце під час іспитового строку. Вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме можливості з боку обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення.За таких обставин суд вважає обґрунтованими доводи обвинувачення, що обвинувачений ОСОБА_4 має стійку схильність до противоправної діяльності, перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від суду.

Доводи обвинуваченого про наявність в нього міцних соціальних зв`язків, а саме непрацездатної матері та малолітньої дитини, що під час перебування ОСОБА_4 під вартою залишилася без батьківського піклування, належного обґрунтування та підтвердження не мають. Даних про законні джерела існування ОСОБА_4 та піклування за ним малолітньою дитиною під час перебування на волі суду не надано не було.

За сукупності таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, в тому числі і домашній арешт, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.
Керуючись ст. 331 КПК України суд,-

у х в а л и в:
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 22 жовтня 2017 року.

Строк дії ухвали закінчується 22 жовтня 2017 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя ОСОБА_1