Єдиний унікальний номер:448/491/17
Провадження № 1-кп/448/102/17
У Х В А Л А
про закінчення підготовчого провадження і
призначення справи до судового розгляду
16.06.2017 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого не з`явився;
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
та захисників-адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м.Мостиська матеріали кримінального провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 23.02.2017р., про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Мостиського районного суду Львівської області на розгляд надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 23.02.2017р. стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Відповідно до ухвали суду від 13 червня 2017 року призначено підготовче судове засідання.

Під час підготовчого судового засідання судом не встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1 - 4 частини третьої ст.314 КПК України.

Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Мостиському районному суду Львівської області.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_7 в судовому засіданні заявлено клопотання про зміну його підзахисному запобіжного заходу тримання під вартою на домашній арешт. Вказане клопотання мотивовано тим, що його підзахисний є особою молодого віку, позитивно характеризується за місцем проживання, відшкодував потерпілому завдану шкоду, активно сприяв розслідуванню даної справи, не має наміру продовжувати злочинну діяльність.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні зазначеного клопотання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 , оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, не змінились, а обвинувачений ОСОБА_5 зможе ухилятись від суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню. Також прокурор просив обрати обвинуваченим ОСОБА_5 і ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою, оскільки строки дії вищевказаного запобіжного заходу раніше обраного відносно останніх закінчується, а ризики, передбачені ст.177 КПК України, й надалі продовжують існувати.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження та вивчивши матеріали обвинувального акту, суд дійшов такого висновку.

Зі змісту ч.3 ст.315 КПК України відомо, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

У ході розгляду даного клопотання встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинувачених від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 непрацюючі, неодружені, дітей та утриманців не мають, що свідчить про відсутність у них соціально-стримуючих факторів, які б давали підстави вважати, що вони не вчинять інше кримінальне правопорушення.

Також слід зазначити і те, що ОСОБА_4 раніше судимий за скоєння злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, на даний час, разом із ОСОБА_5 підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення по ч.2 ст.187 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років, обвинувачений ОСОБА_5 після вчинення злочину зник з постійного місця проживання; за місцем реєстрації та проживання в с.Волиця Мостиського району ОСОБА_5 надсилалися повістки про виклик, які родичі відмовлялися отримувати, оскільки самого ОСОБА_5 вдома не було і на виклики він не прибував, тому є підстави вважати, що обвинувачені будуть переховуватись від суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання за вчинене ними кримінальне правопорушення.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ними кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання їх винуватими у кримінальному правопорушенні, враховуючи їхній вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, факт того, що вони не мають постійного місця праці, а також враховуючи, що існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення і можливості обвинувачених переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, суд дійшов до висновку про застосування до обвинувачених найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризиків.

Суд також вважає, що обрання запобіжного заходу відносно обвинувачених не буде порушувати їх Конституційних прав та свобод, а також ст.ст.5, 6 Європейської конвенції «Про захист прав і основних свобод людини, оскільки прийняте судом рішення не буде суперечити вищенаведеним законодавчим актам.»

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 314, 315, 316, 350, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 на домашній арешт відмовити.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 14.08.2017р. включно.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 14.08.2017р. включно.

Закінчити підготовче провадження у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 23.02.2017р., про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, та призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мостиського районного суду о 12:00 год. на 26.06.2017 року.

В судове засідання викликати прокурора, обвинувачених, їх захисників та потерпілого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1