печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3559/17-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2017 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва скаргу адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на бездіяльність та рішення прокурора у кримінальному провадженні номер 0000637,

ВСТАНОВИВ:

Адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулися до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою, в якій просили скасувати постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 від 26 грудня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні номер 0000637; зобов,язати прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 вчинити певну дію належними чином розглянути та задовольнити спільне клопотання адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 20 грудня 2016 року про зміну повідомлення про підозру у кримінальному провадженні номер 0000637, подане 21 грудня 2016 року; зобов,язати уповноважену особу Генеральної прокуратури України вчинити певну дію негайно виконати передбачене ч.1 ст. 279 КПК України процесуальне зобов,язання та вчинити процесуальні дії зі зміни повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_5 , датоване 29 травня 2014 року і підписане в.о. Генерального прокурора України ОСОБА_6 з тієї підстави, що, з урахуванням постанови заступника Генерального прокурора України ОСОБА_7 від 11 березня 2016 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 повідомлення про підозру ОСОБА_5 втратило актуальність, перестало ґрунтуватися на матеріалах кримінального провадження і здобутих слідством доказах та стало містити завідомо неправдиві відомості про організацію ОСОБА_5 вчинення злочинів невинуватою особою ОСОБА_8 . Адвокати у скарзі посилались на таке: ОСОБА_5 є підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні, який нібито вчинив злочин у співучасті з ОСОБА_8 . 11 березня 2016 року заступником Генерального прокурора України ОСОБА_7 кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 як виконавця тих самих порушень, що інкримінуються ОСОБА_5 , як організатору, було закрито у зв,язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримання за реабілітуючи підстав. Таким чином, прокурор у своєму процесуальному рішенні встановив, що виконавець ОСОБА_8 не вчиняв тих дій, які орган досудового слідства інкримінує ОСОБА_5 як організатору вчинення саме цих злочинів нібито з ОСОБА_8 за попередньою змовою. Відповідно повідомлення про підозру ОСОБА_5 як організатору вчинення кримінальних правопорушень втратило актуальність, оскільки перестало ґрунтуватися на матеріалах провадження та здобутих слідством доказах. Відповідно до ч.1 ст. 279 КПК України у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміни раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов,язаний виконати дії, передбачені с т. 278 КПК України. Таким чином, процесуальне рішення заступника Генпрокурора ОСОБА_7 від 11 березня 2016 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 є безумовною підставою для виникнення у органу досудового слідства зобов,язання змінити первинне неактуальне повідомлення про підозру щодо ОСОБА_5 ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 , користуючись своїми процесуальними правами, з метою захисту конституційних прав підозрюваного та спонукання органу досудового слідства і прокурора додержуватись законності та розумних строків кримінального провадження, неодноразово заявляли вмотивовані та обґрунтовані письмові клопотання про виконання процесуальної дії зміну повідомлення про підозру ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні. Однак всупереч чинному кримінальному процесуальному законодавству України прокурор Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 постійно відмовляє у задоволенні клопотань з надуманих мотивів і під став. 10 січня 2017 року ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_4 отримали копії постанови прокурора ОСОБА_3 від 26 грудня 2016 року про відмову у задоволенні їх клопотання, поданого 21 грудня 2016 року про зміну повідомлення про підозру ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні. У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав вимоги скарги.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги , зазначив, що підстав для задоволення скарги немає, постанова є законною, досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено у зв,язку з оголошенням у розшук підозрюваного ОСОБА_5 , ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 11 серпня 2016 року було відмовлено у задоволенні скарги щодо скасування вказаної постанови від 24 червня 2016 року.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, заслухавши пояснення прокурора та адвоката у судовому засіданні, прийшов до наступного висновку: Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні номер 0000637 від 18 липня 2014 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.371, ч.ч. 3,4 ст.27, ч.2 ст.375 КК України. У даному кримінальному провадженні 29 травня 2014 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.371, ч.ч. 3,4 ст.27, ч.2 ст.375 КК України та оголошено його розшук у зв,язку з не встановленням місця його перебування. Розшук оголошено 20 червня 2014 року. 21 грудня 2016 року ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 у порядку ст. 220 КПК України звернулися до Генеральної прокуратури України з клопотанням від 20 грудня 2016 року про зміну повідомлення про підозру від 29 травня 2014 року стосовно ОСОБА_5 , підписаної в.о. Генерального прокурора України ОСОБА_6 . Прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України радником юстиції ОСОБА_3 розглянуто вказане клопотання та 26 грудня 2016 року винесено по станову про відмову у задоволенні клопотання. У постанові зазначено наступне: кримінальне процесуальне законодавство чітко визначає, що прокурор та слідчий є стороною кримінального провадження з боку обвинувачення, діють в межах своєї компетенції та є самостійними у своїй процесуальній діяльності. Проведення слідчих дій відноситься до повноважень слідчого та прокурора, які, проводячи досудове розслідування, самостійно обирають тактику проведення тих чи інших слідчих /розшукових/ дій. Встановлено, що на час розгляду клопотанням досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні зупинено у зв,язку з розшуком підозрюваного ОСОБА_5 на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України. За результатами розгляду скарги сторони захисту 11 серпня 2016 року Печерським районним судом міста Києва винесено ухвалу про відмову у її задоволенні та залишено чинною постанову слідчого про зупинення кримінального провадження від 24 червня 2016 року. Відповідно до ч.5 ст. 280 КПК України після зупинення досудового розслідування проведення слідчих /розшукових/ дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного. Відповідно до ч.1 ст.281 КПК України зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора, якщо підстави для його зупинення перестали існувати /підозрюваний видужав, встановлено його місцезнаходження, завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва/, а також у разі потреби проведення слідчих /розшукових/ чи інших процесуальних дій. Повідомлення про підозру є процесуальним рішенням, а не процесуальною дією. Відповідно до ч.1 ст.220 КПК України слідчий, прокурор задовольняє клопотання сторони захисту за наявності відповідних підстав. У по станові зазначено, що на час розгляду вказаного клопотання про зміну повідомлення про підозру задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. У відповідності до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. Суд, зберігаючи об,єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов,язків.

У відповідності до вимог ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов,язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування;рішення слідчого, потерпілого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльн7ість слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих /розшукових/ дій, негласних слідчих /розшукових/ дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що адвокат ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 звернулися до суду зі скаргою, в якій просили зобов,язати прокурора прийняти процесуальне рішення, а саме: змінити повідомлення про підозру ОСОБА_5 . Адвокат ОСОБА_4 вважає, що зміна повідомлення про підозрі є слідчою дією. У відповідності до ст. 111 КПК України, на яку посилається адвокат, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 КПК України, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи. У відповідності до ст. 112 КПК України, якою визначено зміст повідомлення, у повідомленні має бути зазначено: прізвище та посада слідчого, прокурора, слідчого судді, найменування суду, який здійснює повідомлення; адреса установи, яка здійснює повідомлення, номер телефону чи інших засобів зв,язку; ім,я /найменування/ особи, яка повідомляється та її адреса; найменування /номер/ кримінального провадження, в рамках якого здійснюється повідомлення; процесуальний статус, в якому перебуває особа, що повідомляється; дата, час та місце проведення процесуальної дії, про яку повідомляється особа; інформація про процесуальну дію /дії/яка буде проведена, або про здійснену процесуальну дію чи прийняте процесуальне рішення, про які повідомляється особа; вказівка щодо необов,язковості участі у процесуальній дії та її проведення без участі особи, яка повідомляється, у разі її неприбуття; підпис слідчого, прокурора, слідчого судді, який здійснив виклик. Вимоги щодо слідчих /розшукових/ дій передбачені главою 20 КПК України. Вимоги щодо негласних с слідчих /розшукових/ дій передбачені главою 21 КПК України. Порядок повідомлення про підозру, а не просто повідомлення, як зазначає адвокат, визначені окремою главою - главою 22 КПК України. Тобто у розумінні змісту глав 20, 21, 22 КПК України, повідомлення про підозру не є слідчою /розшуковою/ дією. Крім того, як зазначено ч.4 ст.278 КПК України, дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті /частини статті/ закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань. У відповідності до ст. 279 КПК України у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов,язаний виконати дії, передбачені ст. 278 КПК України. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор. Таким чином відсутні підстави вважати. що повідомлення про підозру чи зміна повідомлення про підозру є слідчими /розшуковими/ діями. Надалі, главою 23 КПК України передбачено зупинення досудового розслідування. У відповідності до ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинено після повідомлення особі про підозру у разі, якщо, в тому числі: 2/ підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме. Саме за цією підставою і було зупинено кримінальне провадження постановою від 24 червня 2016 року. У відповідності до ст. 282 КПК України зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора, якщо підстави для його зупинення перестали існувати, в тому числі місцезнаходження підозрюваного встановлено, а також у разі потреби проведення слідчих /розшукових/ чи інших процесуальних дій. У відповідності до ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 серпня 2016 року було відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_9 на постанову від 24 червня 2016 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні номер 0000637 у зв,язку з не встановленням місцеперебування підозрюваного ОСОБА_5 . Оскільки вимоги вказаної скарги виходять за межі тих рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування, передбачених главою 26 КПК України підстав для задоволення скарги немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 110, 220, 276, 277, 278, 279, 291, 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Скаргу адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на бездіяльність та рішення прокурора у кримінальному провадженні номер 0000637залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя