Справа №295/3782/17

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( на підставі угоди )

15.06.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000979 від 23.02.2017 р. стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , не працює, одруженого, на утриманні має 3 неповнолітніх дітей віком від 13 до 6 років, раніше не судимого (відповідно до вимог ст. 89 КК України),
по обвинуваченню за ст. 122 ч. 1 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 та угода про примирення.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за слідуючих обставин:

14.01.2017 близько 21 години у квартирі АДРЕСА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час вживання алкогольних напоїв, розпочався словесний конфлікт між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , у ході якого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій умисел ОСОБА_6 наблизився до ОСОБА_5 та зненацька наніс один удар кулаком лівої руки в область нижньої щелепи останнього, від завданого удару ОСОБА_5 не втримався на ногах і впав на підлогу. Внаслідок вказаних злочинних дій, ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: перелому тіла нижньої щелепи справа в ділянці 2 та 3 зубів, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я.
Дії обвинуваченого, що виразились в умисному нанесенні середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я, кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України.
В підготовчому засіданні сторони підтримали угоду від 31.03.2017 року про примирення по вказаному кримінальному провадженню, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 , згідно якої обвинувачений визнав свою винуватість за вказаною в обвинувальному акті статті кримінального кодексу, було визначено та узгоджено вид та розмір покарання у вигляді 1 року обмеження волі з застосуванням іспитового строку 1 рік та покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Потерпілий, обвинувачений просили затвердити вказану угоду.

Прокурор висловив думку про затвердження угоди, оскільки її умови відповідають вимогам закону.

Суд з`ясував в обвинуваченого чи цілком він розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права: на мовчання, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника або взяти захист інтересів на себе; право на допит під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачу клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд вважає, що укладена угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, умови угоди не суперечать вимогам кодексу (зокрема в частині кваліфікації дій), умови відповідають інтересам суспільства; не порушують прав, свобод чи інтересів інших громадян або осіб; укладена обвинуваченим добровільно, а тому затверджує угоду про примирення.

Речові докази, судові витрати, цивільний позов відсутні. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 374, 394, 473, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 , укладену 31.03.2017 р. по кримінальному провадженню № 0000979 від 23.02.2017, по обвинуваченню ОСОБА_7 за ст. 122 ч. 1 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винуватим за ст. 122 ч. 1 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня проголошення до апеляційного суду Житомирської області:

обвинуваченим, виключно з підстав призначення покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди,

потерпілим, виключно з підстав призначення покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди,

прокурором виключно з підстав: затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

СУДДЯ: ОСОБА_1