АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 623/941/14-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1313/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне вбивство
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком, ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі.
Згідно вироку, ОСОБА_7 24 січня 2014 року, близько 16 години, знаходячись по АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязнених стосунків з колишньою дружиною ОСОБА_9 , маючи намір на навмисне спричинення смерті останній, наніс потерпілій чисельні удари обухом сокири по різним частинам тіла, чим завдав ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синців на правому та лівому плечах, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, переломів 6-8 ребер з права по біля хребтовій лінії, які кваліфікуються як середнього ступеню тілесні ушкодження та перелом хребтового стовбуру на рівні 8-9 грудних хребтів, що супроводжувалось повним розривом спинного мозку та зв`язочного апарату хребта, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя. ОСОБА_9 була госпіталізована до реанімаційного відділення, незважаючи на надану медичну допомогу, від отриманих тілесних ушкоджень померла. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи причиною смерті ОСОБА_9 став спинальний шок, викликаний повним розривом спинного мозку в результаті перелому хребтового стовбура, який має прямий причинно-наслідковий зв`язок з отриманими тілесними ушкодженнями спричиненими ОСОБА_7 .
В апеляційних скаргах:
-прокурорІзюмської місцевої прокуратури Харківської області просить вирок суду першої інстанції за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Тому просить ухвалити новий вирок із застосуванням більш суворого покарання, а саме: призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України 13 років позбавлення волі. В обґрунтування посилається на те, що суд при призначенні покарання ОСОБА_7 не врахував належним чином, що він скоїв особливо тяжкий злочин в стані алкогольного сп`яніння, раніше був судимий, зокрема, за злочини проти життя та здоров`я особи, що свідчить про його антисоціальну поведінку, підвищену небезпеку для суспільства та небажання ставати на шлях виправлення;
- обвинувачений ОСОБА_7 в скарзі із зміненими доводамипросить перекваліфікувати його дії з ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст.122 КК України і враховуючи те, що він з 24.01.2014 року знаходиться під вартою звільнити його обмежившись цим строком. В обґрунтування вказує на те, що він наніс потерпілій тільки удари легкої та середньої ступені тяжкості, а що стосується переламу хребта потерпілої, то ці тяжкі тілесні ушкодження виникли внаслідок травми - падіння його на потерпілу, яке відбулося не навмисно на сходах при вході до будинку, коли він ніс її з вулиці до дому. Також зазначає про те, що висновок судово-медичної експертизи трупа є недопустимим доказом, оскільки експерту не були предоставлені при складанні висновку судово-медичної експертизи трупа ні історія хвороби, ні амбулаторна картка померлої задля правильного постановления висновку смерті особи. Зазначає, що потерпіла була інвалідом 2-ї групи, так як страждала хворобою «Бехтерева» у зв`язку з чим їй була зроблена операція на хребті;
-захисник просить вирок суду першої інстанції змінити і перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_7 з ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, звільнити його з під варти у зв`язку з відбуттям покарання. Зазначає , що сторона обвинувачення не надала достатніх доказів, які б підтверджували вину Фомівка саме у скоєнні ним навмисного вбивства, а ті докази які вона надала були отримані нею з порушенням кримінального процесуального законодавства України і не можуть довести його вину саме у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: на досудовому слідстві після складення протоколу огляду місця події, прокуратурою був долучений тільки сам протокол із переліком вилученого майна: топора, фрагментів скла, рукоятка, металевий виріб; долучена заява про надання згоди про проведення огляду житла, як письмовий доказ, не була зазначена в реєстрі матеріалів досудового розслідування, стороні захисту не була додатково відкрита , а тому є недопустимим доказом. Більш того зазначена заява не містить дати її складання. В своїй показаннях потерпіла зазначала, що не давала згоди працівникам СОГ на огляд житла. При цьму зазначає про те, що висновок судово-медичної експертизи трупа є недопустимим доказом, оскільки експерту не були предоставлені при складанні висновку судово-медичної експертизи трупа ні історія хвороби, ні амбулаторна картка померлої задля правильного постановления висновку смерті особи. Факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілий обвинувачений не заперечує, але він наніс їй тільки удари легкої та середньої ступені тяжкості, обвинувачений по спині потерпілу не бив, а коли заносив потерпілу на ганок впав разом на сходи і уронив потерпілу спиною на сходи тим часом сам на неї впав, що спричинило удар по хребту з подальшим його переламом. «…Тобто відносно тяжких тілесних ушкоджень які спричинили перелам хребта, слід кваліфікувати як випадок, що виключає кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 ККУкраїни…»
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області та заперечував проти апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали свої апеляційні скарги та заперечували проти апеляції прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційних скарг колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи із наступного.
Відповідно до положень ст.. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та повторно досліджує обставини, встановлені під час кримінального провадження, та досліджує докази , що не досліджувались судом першої інстанції , у випадках , визначених цією статтею.
Суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив обставини справи і дійшов висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Не погоджуючись із висновками суду, та, не визнавши себе винним, обвинувачений при апеляційному розгляді заперечував факт нанесення ним ударів обухом сокири потерпілій ОСОБА_9 , вказавши, що удари наносив дошкою і заподіяв лише легкі тілесні ушкодження. При цьому потерпілу він просто переплутав з іншою особою, а коли зрозумів свою помилку, то ніс її на руках в будинок та послизнувся. Внаслідок падіння й було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження. Також поясняв, що не міг зламати хребет потерпілої, яка мала специфічну хворобу хребта. Тому вважає, що смерть ОСОБА_9 настала через лікарську бездіяльність.
Проте версія обвинуваченого спростовується показами потерпілої ОСОБА_10 , яку по телефону сусід її сестри ОСОБА_9 повідомив, що ОСОБА_7 за двором бив сестру топором, а потім за волосся затягнув у двір. Прибувши до будинку сестри , побачила там співробітників міліції, яким надала згоду на огляд домоволодіння сестри. Бачила , що сестра ОСОБА_11 лежала на дивані, на полу біля холодильника лежала сокира в крові, а на рукоятці було волосся. Поряд були також свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . ОСОБА_7 перебував у нетверезому стані, руки його були в крові.
Допитані судом в якості свідків очевидці подій :
- ОСОБА_14 , підтвердив, 24 січня 2014 року біля 12 години він прийшов додому до вбитої щоб допомогти по господарству. Після того він нарубав дров т. Юля його попросила сходити в магазин, в той час ОСОБА_7 був у т. Юлі. Була там ще молода дівчина ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , вони розпивали спиртні напої, через півгодини він повернувся з магазину. ОСОБА_7 вже не було, потім він прийшов з мечем і почав бити вікна, від цього меч у нього зламався, вони почали бігати по хаті, в цей час він почав в галереї вибивати вікно, та поставив дробину і хотів залізти у вікно. Коли вони всі вибігли на вулицю та почали бігти у ОСОБА_7 в руках був топор. Також він бачив, як ОСОБА_7 схопив т. Юлю за волосся, потягнув та почав бити її зворотньою стороною топора по спині разів шість підряд. Юля від болю почала стогнати. ОСОБА_7 затягнув т. Юлю на крильця, а він побіг до сусіда попросив щоб він викликав міліцію, після чого пішов додому. Потім десь години через 2 мені йому стало відомо що т. Юля померла.
- ОСОБА_17 пояснила, що вона приїхала в гості до ОСОБА_9 так як вона зустрічалася з її сином, вони повинні були розписатися, приїхала знайомитися з його мамою, разом з загиблою був ОСОБА_18 . Вони почали готувати їсти потім прийшов ОСОБА_19 допомогти по господарству, він в дворі рубав дрова, наносив води сходив в магазин за хлібом. Десь в обідній час прийшов ОСОБА_7 , щоб забрати шкарлупки з картошки. Юля вийшла в коридор і ОСОБА_7 пішов за нею почав кричати на ОСОБА_20 та заставляв її іти за спиртним. ОСОБА_7 був у нетверезому стані, кинув ОСОБА_21 пластмасову бутилу в обличчя, вона почала заступатися за ОСОБА_20 , і ОСОБА_22 вдарив її в обличчя, після чого ОСОБА_11 вигнала його з хати, на що ОСОБА_7 сказав «що ви всі пожалієте», через деякий час він повернувся і почав бити вікна мечем, який потім зломався, меч залетів в хату, а ручка залитися в нього в руці. Потім вона побачила його з топором, побігла в огороди звати когось на допомогу. В слід за нею прибіг ОСОБА_12 і сказав що ОСОБА_7 вбив ОСОБА_20 . Хотіла піти туди, але ОСОБА_12 її не пустив, потім коли приїхала швидка вона прибігла додому, там все було в крові, але ОСОБА_11 ще була жива. ОСОБА_7 в будинку не було, його потім привела міліція. Юля казала, що вона не відчуває ніг і що ОСОБА_7 бив її і топором і ногами і тягав за волосся.
- ОСОБА_23 підтвердив, що 24 січня 2014 року він вранці прийшов додому до потерпілої, до якої приїхала невістка ОСОБА_17 вони готували їжу. Біля 12 години дня прийшов ОСОБА_7 між ним і ОСОБА_24 відбулася сварка і ОСОБА_7 кудись побіг. Потім повернувся уже с мечем і почав бити вікна. ОСОБА_12 сказав всім біжати. а я він залишиться в будинку, потім зайшов ОСОБА_7 і сказав іди ОСОБА_20 забирай з крильця, я під руки її завів в хату та поклав на стулки дав їй обезболююче «діклафінак». Фомівко десь пішов, я він вибіг на вулицю щоб викликати швидку.
Допитані судом в якості свідків співробітники міліції ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 підтвердили що 24 січня 2014 року , прибувши за адресою, де проживала потерпіла ОСОБА_28 , де хлопчик із чоловіком зупинили автомобіль, сказали що жінку тут чоловік бив топором. У дворі старший по зміні зайшов до будинку, а коли вийшов сказав, що там все у крові , ОСОБА_26 , ОСОБА_29 та ОСОБА_19 пішли шукати ОСОБА_22 , який на паралельній вулиці вийшов їм назустріч, а побачивши присів і почав витирати руки об сніг, розвернувся і почав іти в обратному напрямку. Вони його догнали і привели до будинку, зайшовши в будинок там було все розкидано та все в крові , на полу лежала сабля. Потім їм повідомили, що ОСОБА_11 померла в лікарні.
Крім показань свідків винність ОСОБА_7 підтверджується дослідженими судом доказами:
даними протоколу огляду місця події від 24 січня 2014 року, з якого вбачається, що в будинку АДРЕСА_3 при огляді встановлено, що вікна побиті, вилучено сокиру з фрагментами волосся, скло, сліди речовини бурого кольору схожої на кров.
Доводи захисту про недопустимість цього доказу через відсутність дозволу на огляд домоволодіння спростовані в судовому засіданні показами потерпілої ОСОБА_10 , яка є сестрою загиблої і саме вона дозволила проведення огляду, що підтверджується наявністю її письмової заяви.
- даними висновку судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_28 № 29-ИЗт/14 від 20 лютого 2014 року, з якого вбачається, що ОСОБА_28 , 37років. виявлений перелом хребта на рівні 8-9-го грудних хребців, що супроводжувався повним розривом спинного мозку, зв`язкового апарату хребта. Виявлені переломи 6-8-х ребер справа по околопозвоночній лінії, виявлені синці прямокутної форми на спині в кількості трьох і по одному на правому й лівому плечах. Вищевказані пошкодження прижиттєвого характеру, могли утворитися від дії тупого твердого предмета, можливо і обуха сокири, на що вказує прямокутний характер синців, при обставинах мали місце 24.01.14 року. Судячи з пошкоджень ОСОБА_28 було нанесено не менше трьох ударів в область спини і два удари в область верхніх кінцівок. При нанесенні трьох ударів в область спини, найбільш ймовірне, що нападник перебував збоку праворуч від потерпілої. При цьому при нанесенні першого удару утворився синець в міжлопаткової області (це легкі тілесні ушкодження), при нанесенні сильнішого другого удару утворилися одночасно переломи ребер справа і синець в правій підлопаточній області (це середньої тяжкості тілесні ушкодження) і при нанесенні третього удару з найбільшою силою утворилися одночасно повний перелом хребта, розрив спинного мозку, синець в хребетної області (це тяжкі тілесні ушкоджень . як небезпечні для життя). При нанесенні двох ударів утворилися синці по одному на правому й лівому плечах потерпілої (це легкі тілесні ушкодження). Найбільш ймовірно, що ОСОБА_28 одним з останніх було завдано удару обухом сокири зі значною силою в результаті чого утворився повний перелом хребта супроводжувався повним розривом спинного мозку на цьому рівні, після нанесення цього удару потерпіла втратила здатність до пересування і вчинення цілеспрямованих дій. Смерть ОСОБА_28 наступила 24.01.14. року о 17 годині 30 хвилин, через кілька годин після отриманих ушкоджень. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_28 є спинальний шок викликаний повною перервою спинного мозку в результаті перелому хребетного стовпа. Між ушкодженнями заподіяними ОСОБА_28 24.01.14. року і настанням її смерті є прямий причинний зв`язок. Пошкодження виявлені при експертизі трупа ОСОБА_28 не могли утворитися при падінні з висоти власного зросту, не є характерними для нанесення ударів руками і ногами.
Допитаний судом експерт ОСОБА_30 підтвердив зазначені висновки та пояснив, що 25 січня 2014 року в морзі Ізюмської ЦРБ ним на основі постанови старшого слідчого Ізюмського СВ Субботіна. на підставі наказу МОЗ №6 була проведена експертиза трупа ОСОБА_31 37 років, у неї виявлено ушкодження у вигляді кровопотеков на спині переломи ребер хребетного стовпа з пошкодженням спинного мозку. Удар був досить сильним, що ребра не тільки поломані. а й спровокували больовий шок. У потерпілої була наявність перелому хребетного стовпа з пошкодженням спинного мозку і переломом ребер не сумісні з життям.
Тим самим спростовуються доводи захисту щодо утворення тяжких тілесних ушкоджень внаслідок падіння обвинуваченого на потерпілу а також стосовно недопустимості такого доказу як висновок судово-медичної експертизи.
- даними висновку судово-медичної цитологічної експертизи № 136-Ц від 20 лютого 2014 року, з якого видно, що у померлої ОСОБА_9 друга група крові, а у обвинуваченого ОСОБА_7 четверта. Під нігтями обвинуваченого наявні сліди крові людини з другою групою, походження якої не виключено від ОСОБА_9
- даними висновку судово-медичної цитологічної експертизи експертизи № 137-Ц від 20 лютого 2014 року, з якого видно, що у померлої ОСОБА_9 друга група крові, а у обвинуваченого ОСОБА_7 - четверта. На сокирі, шматку скла виявлено кров людини четвертої групи, яка може належати в тому числі ОСОБА_7
-даними висновку судове-медичної цитологічної експертизи № 138-Ц від 20 лютого 2014 року, з якого видно, що у померлої ОСОБА_9 друга група крові, а у обвинуваченого ОСОБА_32 четверта. Під нігтями ОСОБА_9 виявлено кров людини четвертої групи, та другої групи, що не виключає її походження від ОСОБА_7
- даними висновку судово-медичної імунологічної експертизи № 417-Й/14 від 7 лютого 2014 року, з якого видно, що у померлої ОСОБА_9 друга група крові, а у обвинуваченого ОСОБА_7 - четверта. На змиві з місця події знайдено кров людини другої групи і ця кров не належить ОСОБА_7 , не виключається її походження від ОСОБА_28
- даними висновку судово-медичної імунологічної експертизи № 419-И/14 від 1 1 лютого 2014 року, з якого видно, що у померлої ОСОБА_9 друга група крові, а у обвинуваченого ОСОБА_7 - четверта. На шматку скла з місця події знайдено кров людини четвертої групи і ця кров може належати ОСОБА_7 .
Колегією суддів не встановлено даних, які вказують на обмову обвинуваченого свідками чи потерпілою, а тому їх покази правильно судом визнано достовірними. Доводи, наведені в апеляційних скаргах обвинуваченого та захисника, також не спростовують висновки суду щодо цих показань.
Виходячи із вищенаведеного, колегія суддів вважає правильним висновок суду про те, що мало місце суспільно небезпечне діяння , вчинене обвинуваченим ОСОБА_7 , і це діяння містить склад злочину, передбаченого ч. 1ст. 115 КК України, тому підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого немає. Винність ОСОБА_7 доведено сукупністю наведених вище та інших, досліджених судом, доказів.
Як вбачається із вироку, покарання ОСОБА_7 призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням особливої тяжкості злочину, даних про його особу, що перебуває на обліку у психіатра з діагнозом органічний розлад особистості(експлозівной варіант), перебуває на обліку у нарколога з синдромом залежності від алкоголю, негативно характеризується, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої обставини. Таким чином, судом враховано всі обставини, на які вказує прокурор в своїй апеляційній скарзі.
Тому колегія суддів вважає, що призначене судом покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Процесуальних порушень, що тягнуть безумовне скасування судового рішення, колегія суддів не вбачає.
З урахуванням викладеного, керуючись, ст.ст. 404,405,407, ст.ст. 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 16 березня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції 26.11.2015 року) зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 в строк відбування покарання з 16.03.2017 року по 20.06.2017 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року до 25.07.2017 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - з дня вручення копії ухвали.

Головуючий

Судді -