Провадження № 1-кп/127/5/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2017 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 01.03.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001248 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гола Пристань Голопристанського району Херсонської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 24.02.2009 року Ленінським районним судом м.Вінниці за ч.3 ст. 357, ч.3 ст. 186, ст. 70, 71 КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 22.08.2013 року з невідбутим строком 1 рік 5 місяців 30 днів;
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 постановою Казанківського районного суду Миколаївської області від 14.08.2013 року встановлено адміністративний нагляд строком на 2 роки. В заяві на ім`я начальника Казанківської виправної колонії №93 ОСОБА_4 зазначив, що після відбування покарання має намір проживати за адресою АДРЕСА_3 .
Начальником Казанківської виправної колонії №93 ОСОБА_6 в день звільнення 22.08.2013 року ОСОБА_4 оголошено постанову суду про встановлення останньому адміністративного нагляду та зобов`язання відбути і зареєструватися в триденний термін в Ленінський РВ ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області та попереджено про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду і несвоєчасного прибуття до обраного місця проживання.
Разом з тим, ОСОБА_4 , діючи умисно з метою ухилення від адміністративного нагляду не прибув без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання, а саме до АДРЕСА_3 та не зареєструвався в органах внутрішніх справ.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину не визнав та суду пояснив, що 14.08.2013 року судом щодо нього винесено постанову, якою встановлено адміністративний нагляд строком на 2 роки. З вказаною постановою він був ознайомлений та знав, що йому необхідно у визначений строк прибути до обраного місця проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 та зареєструватись у встановленому порядку в органі внутрішніх справ. Вказане місце прожання він особисто зазначив при звільненні. Проте, після звільнення з місць позбавлення волі він поїхав в м.Житомир до своєї співмешканки, оскільки в нього не вистачало коштів доїхати в м.Вінницю. По прибуттю в м.Житомир, він пішов до дільничного та став на облік. При постановці на облік, він повідомив, що відносно нього встановлено адміністративний нагляд, проте дільничний його повідомив, що відносно нього немає встановленого адміністративного нагляду. Він ходив на відмітки протягом 1,5 року.
З досліджених доказів, що надані прокурором під час судового провадження, вбачається, що постановою Казанківського районного суду Миколаївської області від 14.08.2013 року ОСОБА_4 встановленого адміністративний нагляд строком на 2 роки з наступними обмеженнями: заборона виходу з будинку (квартири) в період часу з 00:00 год. до 06:00 год., зобов`язано з`являтись на реєстрацію до РВ УМВС один раз кожного місяця. Постанова суду набула законної сили 22.08.2013 року.
В заяві на ім`я начальника Казанківської виправної колонії №93 від 14.08.2013 року ОСОБА_4 зазначив, що після відбування зазначеного покарання має намір проживати у власній квартирі за адресою: АДРЕСА_3 .
З довідки про оголошення особі, яка звільняється з місць позбавлення волі, постанови судді про встановлення адміністративного нагляду вбачається, що начальником Казанківської виправної колонії в Миколаївській області №93 ОСОБА_6 оголошено ОСОБА_4 в день звільнення 22.08.2013 року постанову про встановлення адміністративного нагляду та зобов`язано прибути і зареєструватися в триденний термін в Ленінський ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області, але не пізніше 27.08.2013 року та попереджено про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду і несвоєчасного прибуття до обраного місця проживання.
Таким чином наведеними письмовими доказами підтверджено те, що ОСОБА_4 знав про встановлення щодо нього адміністративного нагляду, самостійно обрав місце проживання після звільнення - АДРЕСА_3 та зобов`язався до нього прибути протягом 3 днів з часу звільнення з реєстрацією в Ленінському ВМ ВМВ.
Довідкою про звільнення від 22.08.2013 року підтверджено, що ОСОБА_4 відбував покарання в Казанківській виправній колонії УДПтС України в Миколаївській області (№93) з 13.08.2008 року по 22.08.2013 року згідно вироку Ленінського районного суду м.Вінниці від 24.02.2009 року та звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 14.08.2013 року з невідбутим строком 1 рік 5 місяців 30 днів та прямує до місця проживання: АДРЕСА_3 .
Вказаним доказом підтвердженго факт того, що ОСОБА_4 звільнився 22.08.2013 року та мав прямувати до обраного місця проживання за місцем знаходження якого він мав зареєструватись не пізніше 27.08.2013 року, що є достатнім часом.
З відповіді Коростишівського РВ УМВС України в Житомирській області №5737 від 18.09.2014 року вбачається, що на обліку у Коростишівському РВ УМВС в Житомирській області як раніше судимий перебуває ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 . При постановці на облік відміток в довідці про звільнення про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_4 не було, матеріали з Казанківської виправної колонії УДПтС України в Миколаївській області щодо встановлення ОСОБА_4 адміністративного нагляду не надходило, тому на обліку у Коростишівському РВ УМВС України в Житомирській області вказаний громадянин як адміннаглядний не перебував.
Крім того, зазначена обставина підтверджується записами в журналі №534 по контролю з прибуттям та поставленням на облік Коростишівського РВ УМВС раніше судимих осіб, а саме ОСОБА_4 , звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 30 днів, проживаючий АДРЕСА_4 , звільнений 22.08.2013 року, постановлений на облік в ОВС 25.08.2013 року як раніше судима особа.
Вказані докази спростовують версію ОСОБА_4 про те, що він став на облік як особа відносно якої встановлено адміністративний нагляд, оскільки з них вбачається, що ОСОБА_4 встановлення вказаного нагляду йому при звільненні приховав та був поставлений на облік лише як раніше судима особа, що не передбачає перевірки дотримання звільненим обмежень адміністративного нагляду, встановлених судом.
Водночас вказані докази підтверджують факт того, що ОСОБА_4 не прибув до обраного місця проживання - АДРЕСА_3 , куди сам зобов`язувався прибути після звільнення до 27.08.2013 року.
Таким чином, аналіз наведених доказів свідчить, що винуватість ОСОБА_4 , як особи щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місця позбавлення волі, у неприбутті без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання є доведеною та підтверджується показаннями самого обвинуваченого, який не заперечив, що знав про встановлений адміністративний нагляд, самостійно обрав місце проживання після звільнення з місць позбавлення волі, проте після звільнення до нього не прибув.
Оцінюючи показання обвинуваченого щодо поважності причин неприбуття до обраного місця проживання суд зважає на наступне. ОСОБА_4 повідомив, що в нього не вистачило коштів приїхати до м. Вінниці, а тому він поїхав до м. Коростишев Житомирської області. Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_4 звільнився з Казанківської виправній колонії, що знаходиться у Миколаївській області та яка значно ближча до м. Вінниці, ніж Житомирська область.
Тому, суд не приймає до уваги вказані показання обвинуваченого та вважає повідомлену ним причину неприбуття до обраного місця проживання надуманою та неповажною.
В той же час, з поданих письмових доказів вбачається, що ОСОБА_4 діяв умисно та бажав приховати факт встановлення відносно нього адміністративного нагляду, оскільки став на облік лише як раніше судима особа, в зв`язку з чим контроль за ним здійснювався лише на протязі часу періоду умовно -дострокового звільнення, а не два роки, контроль дотримання обмежень адміністративного нагляду не здійснювався в зв`язку з відсутністю в правоохоронних органів даних щодо встановлення відносно ОСОБА_4 адміністративного нагляду, оскільки вказані документи направлені ВК до правоохоронних органів за місцем знаходження обраного звільненим з місць позбавлення волі місця проживання.
Зазначені висновки суду, крім письмових доказів, грунтуються на тому, що ОСОБА_4 зазначив те, що він був обізнаний про те, що відносно нього встановлено адміністративний нагляд та на нього покладені обов`язки щодо прибуття у визначений установою виконання покарання термін в обране місце проживання і реєстрація в органі внутрішніх справ.
В той же час, письмовим оголошенням підтверджено те, що ОСОБА_4 знав про наслідки у виді кримінальної відповідальності за порушення адміністративного нагляду, що в сукупності з іншими доказами свідчить про те, що обвинувачений, діючи свідомо та умисно, не прибув у визначений строк без поважних причин до обраного місця проживання та не зареєструвався в органі внутрішніх справ, бажаючи порушити заборони та бути неконтрольованим працівниками міліції.
Таким чином, наведені докази є достатніми для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу злочину та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.
Суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 кваліфікує дії обвинуваченого за ст. 395 КК України, як неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місця позбавлення волі.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
З характеристики № 253 від 17.09.2014 року, виданої Козіївською сільською радою Житомирської області, вбачається, що ОСОБА_4 1982 року народження проживає на території Козіївської сільської ради за адресою: провулок Дзержинського 25. За період проживання на території підвідомчій сільській раді скарг від жителів села на даного громадянина не надходило. В громадських місцях поводиться добре, ввічливий, добросовісний. Компрометуючих матеріалів на гр.. ОСОБА_4 сільська рада не має.
Довідкою КП ВОНД «Соціотерапія» від .2014 року №-м та довідкою ВОПНЛ ім. Ющенка від .2014 року № 2- підтверджено, що ОСОБА_4 на обліку у вказаних закладах не перебуває.
З вимоги про судимість та копії вироку Ленінського районного суду м.Вінниці від 24.02.2009 року вбачається, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч.3 ст. 357, ч.3 ст. 186, ст. 70, 71 КК України, був засуджений на 6 років 6 місяців позбавлення волі та 22.08.2013 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 30 днів. Вказане свідчить, що новий злочин, ОСОБА_4 вчинений в період невідбутого покарання за вироком Ленінського районного суду м.Вінниці від 24.02.2009 року.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин невеликої тяжкості в період невідбутого покарання, вину у вчиненні злочину не визнав.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є рецидив злочинів.
З урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді арешту, визначеного санкцією ст. 395 КК України.
При цьому суд зважаючи на вимоги ст. 71КК України, приписи Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.03 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховуючи, що ОСОБА_4 вчинено злочин в період невідбутого покарання, вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м.Вінниці від 24.02.2009 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 395 КК України у виді чотирьох місяців арешту.
На підставі ст. 71, 72 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невібутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м.Вінниці від 24.02.2009 року, та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді одного року семи місяців позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його затримання, тобто з 09.02.2017 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 09.02.2017 року до набуття вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 залишити без змін тримання під вартою.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою протягом 30 днів з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Суддя: