Справа № 352/765/17
Провадження № 1-кп/352/157/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника цивільного відповідача ОСОБА_7

секретаря ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Компанійськ Залізнодорожного району Карагандинської області Республіки Казахстан, жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, водія ДП «Надвірнянське лісове господарство», одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина і дружина - інвалід другої групи, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, що спричинило потерпілій ОСОБА_3 тяжке тілесне ушкодження.

Злочин скоєно за наступних обставин.

Обвинувачений, з 03 серпня 1995 року по даний час працюючи водієм автомобіля першого класу в автотракторній дільниці ДП «Надвірнянське лісове господарство», відповідно до інструкції з правил охорони праці для водіїв бортових автомобілів і самоскидів перед виїздом на лінію зобов`язаний перевірити технічний стан автомобіля, звернути особливу увагу на справність гальм, рульового управління, коліс та шин. У період з 20 до 23 січня 2015 року водій ОСОБА_5 , проводячи ремонт автомобіля, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, самовільно вніс зміни у конструкцію кріплення лівого переднього колеса автомобіля «ГАЗ 5314 ЗНГ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який за ним закріплений, а саме під час заміни підшипника у передньому лівому колесі не застопорив корончату гайку на вісі цапфи шплінтом, що передбачено конструктивно, та з`єднав захисний ковпак з маточником кустарним способом шляхом зварювання, що не відповідає вимогам інструкції заводувиробника і що у подальшому стало причиною від`єднання колеса під час руху автомобіля.

24 квітня 2015 року близько 10 год. 30 хв. обвинувачений, перед виїздом не забезпечивши технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, виїхав з території ДП «Надвірнянське лісове господарство», що по вул. Соборна в м. Надвірна Надвірнянського району Івано-Франківської області, та, керуючи автомобілем марки «ГАЗ 5314 ЗНГ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , направився до м. Івано-Франківська, рухаючись зі швидкістю 60 км/год. по правій смузі руху. Під час руху в с. Березівка Тисменицького району Івано-Франківської області у керованого обвинуваченим автомобіля в результаті внесення змін у конструкцію кріплення колеса автомобіля, що не відповідає вимогам інструкції заводувиробника, відбулось заклинювання та руйнування зовнішнього конічного підшипника маточника колеса через наявність підвищеного осьового люфту, що призвело до пошкодження елементів кріплення маточника на цапфі поворотного кулака та відокремлення маточини разом з колесом від поворотного кулака під час руху автомобіля, внаслідок чого від автомобіля від`єдналось ліве переднє колесо, яке викотилось на зустрічну смугу руху. У цей час по зустрічній смузі рухався автомобіль марки «PEUGEOT 307» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , у ліву передню частину якого потрапило від`єднане від керованого обвинуваченим автомобіля колесо, яке після удару змінило напрям руху та викотилось на зустрічну смугу руху, де вдарилось у передню праву частину автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керування ОСОБА_9 , який рухався по своїх смузі руху, у салоні автомобіля перебували пасажири ОСОБА_3 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

У результаті допущених обвинуваченим порушень вимог п.п. 2.3 а), 31.1, 31.3 а) Правил дорожнього руху України сталася ДТП, внаслідок якої потерпіла ОСОБА_3 отримала тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент спричинення.

Обвинувачений у судовому засіданні повністю визнав свою вину у висунутому обвинуваченні і пояснив, що дійсно він під час проведення у січні 2015 р. ремонту автомобіля «ГАЗ 5314 ЗНГ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який за ним закріплений, самовільно вніс зміни у конструкцію кріплення лівого переднього колеса, що не відповідає вимогам інструкції заводувиробника; 24 квітня 2015 р., коли він зранку, виконуючи свої службові обов`язки, їхав на автомобілі до м. Івано-Франківська, ліве переднє колесо від`єдналось від автомобіля, викотилось на зустрічну смугу руху, де вдарилось у ліву передню частину автомобіля марки «PEUGEOT 307» під керуванням ОСОБА_4 , а потім вдарилось у передню праву частину автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito», у результаті чого пасажир цього автомобіля ОСОБА_3 отримала тяжке тілесне ушкодження. Він відшкодував потерпілій 54000 грн. на лікування. У скоєному щиро розкаявся.

У відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України дослідження фактичних обставин суд обмежив допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорювались, зокрема, доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину.

З огляду на те, що представник цивільного відповідача у судовому засіданні частково визнала заявлений потерпілою ОСОБА_3 цивільний позов про стягнення з ДП «Надвірнянське лісове господарство» 40000 грн. на відшкодування спричиненої злочином моральної шкоди, суд дослідив висновок судово-медичної експертизи № 665/16-Д від 12.01.2017 р. (а.59-61), згідно якого потерпіла ОСОБА_3 у результаті ДТП отримала тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломом луски правої скроневої кістки, забоєм головного мозку середнього ступеня важкості, субдуральною гематомою правої скроневої ділянки, забійними ранами потиличної та правої лобно-скроневої ділянки, ускладненої післятравматичним церебральним арахноїдитом з порушенням ліквороциркуляції, астено-цефалгічним синдромом, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що неправомірні дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, що спричинило потерпілій ОСОБА_3 тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а саме те, що він раніше не судимий, за місцем проживання та за місцем роботи характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та хвору дружину інваліда другої групи, його немолодий вік, та обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить щире каяття обвинуваченого і добровільне відшкодування заподіяної потерпілій матеріальної шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Суд також враховує думку потерпілих, зокрема потерпілої ОСОБА_3 , яка просила обвинуваченого суворо не карати, не позбавляти його волі.

Суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування ним покарання у виді позбавлення волі та вважає можливим застосувати до нього ст.75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України (у редакції ЗУ від 07.09.2016 р.).

З урахуванням наявності у обвинуваченого тридцятип`ятирічного водійського стажу, відсутності порушень ПДР України до даної ДТП, суд вважає недоцільним застосування до нього додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Заявлений потерпілою ОСОБА_13 у рамках даного кримінального провадження цивільний позов про стягнення з ДП «Надвірнянське лісове господарство» 40000 грн. на відшкодування спричиненої злочином моральної шкоди підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Злочинними діями обвинуваченого потерпілій завдано моральної шкоди, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпіла зазнала у зв`язку з отриманим тяжким тілесним ушкодженням, внаслідок якого продовжує переносити сильний головний біль, у душевних стражданнях, яких остання зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, втратою під час ДТП дитини (на час ДТП перебувала у стані вагітності), порушенням нормального ритму життя, втратою душевного спокою, неможливістю самостійно забезпечити належний догляд за малолітньою дитиною, потребою у постійній сторонній допомозі близьких. Вирішуючи питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог розумності і справедливості та враховує характер вчиненого злочину, глибину фізичних і душевних страждань потерпілої.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про стягнення з цивільного відповідача ДП «Надвірнянське лісове господарство», яке є власником джерела підвищеної небезпеки та у відповідності з вимогами ст.1172 ЦК України відшкодовує шкоду, завдану його працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, на користь потерпілої 40000 грн. на відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Речові докази слід залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження.

З обвинуваченого слід стягнути процесуальні витрати за проведення експертиз.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд -

з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді трьох років позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ДП «Надвірнянське лісове господарство» на користь ОСОБА_3 40000 (сорок тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Речові докази залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 у користь держави 8113 (вісім тисяч сто тринадцять) грн. 80 коп. процесуальних витрат.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з часу проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тисменицький районний суд.

Головуюча ОСОБА_1