Справа №484/3939/16-к 05.06.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/784/462/17 Головуюча у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 289 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
6 червня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянин України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого за ч. 3 ст. 289 та ч. 2 ст. 185 КК України
- обвинувальний акт повернуто прокурору.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
захисник ОСОБА_9 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.
Просить ухвалу скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 289 та ч. 2 ст. 185 КК України повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.
Вважає, що висновки суду, викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ухвалу постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
На переконання апелянта, слідчим при складанні обвинувального акту дотримані вимоги ст. 291 КПК України щодо зазначення у ньому обов`язкових відомостей.
Вказує, що в обвинувальному акті за епізодом незаконного заволодіння транспортним засобом наведені відомості щодо спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, час і місце заволодіння транспортним засобом, розмір шкоди.
Також вказує, що в обвинувальному акті і за епізодом таємного викрадення чужого майна (крадіжки) зазначено час і місце вчинення цього кримінального правопорушення.
Вважає безпідставним посиланням суду щодо необхідності зазначення в обвинувальному акті часу і місця дорожньо-транспортної пригоди, так як обвинувачення за ст. 286 КК України щодо вчинення дорожньо-транспортної пригоди не пред`явлено.
Зазначає, що ч. 4 ст. 291 КПК України не містить обов`язкових вимог щодо змісту та форми реєстру матеріалів досудового розслідування, а тому вважає необґрунтованими посилання суду на порушення вимог вказаного закону.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам, визначеним ст. 291 КПК України, зокрема не дотримано вимог пунктів 5, 7 ч. 2, ч. 4 ст. 291 КПК України.
Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, оскільки в ньому зазначені не всі процесуальні дії та процесуальні рішення, проведені та прийняті під час досудового розслідування.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи викладені в апеляційній скарзі, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, пояснення захисника, яка вважала безпідставною апеляційну скаргу прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.
Відповідно до змісту ст. 291 КПК України, обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, та в якому викладається його сутність і підстави, дається юридична оцінка та кваліфікація дій обвинуваченого, визначаються межі судового розгляду.
За правилами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню провадження до судового розгляду.
Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті(частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Наведені в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_7 фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України, у тому числі і ті на які посилається суд першої інстанції, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Також в обвинувальному акті зазначений розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, передбачений ч. 3 ст. 289 КК України.
Є слушними доводи апелянта відносно безпідставного посилання суду першої інстанції щодо необхідності зазначення в обвинувальному акту часу і місця дорожньо-транспортної пригоди, оскільки, як слідує із змісту обвинувального акту, обвинувачення не стосується дорожньо-транспортної пригоди з відповідної кваліфікацією.
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції також вважав, що відсутність в реєстрі матеріалів досудового розслідування даних про всі процесуальні дії та процесуальні рішення проведені та прийняті під час досудового розслідування є суттєвим порушенням права особи на захист і не дозволяє суду визначити межі обвинувачення, в яких має бути розглянуто справу.
Проте, судом першої інстанції не чітко та незрозуміло сформульовано, яким чином це впливає на відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, і чому, як зазначено у рішенні, це унеможливлює призначення кримінального провадження до розгляду.
З тексту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд вдався до обговорення питань, які не є предметом розгляду в підготовчому судовому засіданні відповідно до вимог ст. 314 КПК України.
За такого, є слушними доводи апелянта про формальний підхід з боку суду до вирішенні питань, пов`язаних з оцінкою обвинувального акту, оскільки в оскаржуваній ухвалі не наведено обставин, які б дійсно перешкоджали судовому розгляду даного кримінального провадження.
Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про необхідність повернення обвинувального акта прокурору є необґрунтованим.
З огляду на наведене, ухвала суду підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Керуючись ст. 405, 407, 424, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу прокурора Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 задовольнити.
Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні направити у той же суд для розгляду в підготовчому судовому засіданні.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді: