БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 1-кп/356/42/17
Справа № 382/395/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ
24 березня 2017 року Березанський міський суд Київської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
законного представника ОСОБА_6
розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні в м. Березань клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000736від 28 .11.2016 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця села В.Стариця Бориспільського району Київської області ,жителя АДРЕСА_1 , освіта середня,не працюючого,неодруженого,раніше не судимого
у вчинені злочину передбаченого ч.1ст.115,ч.2 ст.15 ,п.1 ч.2 ст.115 КК України КК України
В С Т А Н О В И В:
20.03.2017 року до Березанського міського суду Київської області надійшло за підсудністю відповідно до ухвали Апеляційного суду Київської області від 15.03.2017року, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному проваджені , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000736 відносно ОСОБА_7 .
Ухвалою від 21.03.2017 року було призначено підготовче судове засідання.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просить призначити судовий розгляду на підставі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України.
Захисник заперечує щодо призначення клопотання до судового розгляду,просить на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України повернути клопотання, оскільки воно не відповідає вимогам КПК України,кваліфікація діяння за ч.1 ст.115 КК України «умисне вбивство`не відповідає диспозиції ч.1 ст.115 КК України.
Законний представник ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали думку захисника.
Вислухавши думку прокурора, захисника,законного представника, потерпілу, а також вивчивши матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру з додатками, суд приходить до висновку, що вищевказане клопотання підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
За змістом ч. 2 ст. 292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам ст. 291 КПК України, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, пропозицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.
Аналіз положень ч. 2 ст. 292 КПК України у поєднанні із положеннями п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України дає підстави стверджувати те, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру повинно містити у собі виклад фактичних обставин діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, правову кваліфікацію діяння з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. При цьому закон не містить виключення із вимог, які пред`являються до обвинувального акту по відношенню до клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в частині формулювання обвинувачення.
Як зазначалось вище, закон не містить будь-яких виключеньіз вимог, які викладені у п. 2 ст. 291 КПК України для клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, в тому числі і щодо формулювання обвинувачення. Окрім цього, вирішуючи питання про необхідність формулювання обвинувачення у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру, суд звертає увагу на положення п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України. За змістом цієї норми закону обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Застосування у цій нормі закону терміну «діяння, передбачено законом України про кримінальну відповідальність» указує на те, що формулювання обвинувачення є обов`язковим не тільки у випадку вчинення кримінальних правопорушень: злочинів і проступків та направлення до суду обвинувального акта, але і у випадку вчинення суспільно-небезпечних діянь, які підпадають під ознаки злочинів, передбачених Особливою частиною КК України та скеровані до суду, зокрема, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Відсутність у зазначеному клопотанні сформульованого обвинувачення є порушенням п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України і є підставою для повернення цього клопотання прокурору.
Зазначених вимог закону при направленні до суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 дотримано не було.
Так у зазначеному клопотанні вказана правова кваліфікація діяння за ч.1 ст.115 КК України, як «умисне вбивство,а саме умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині »,диспозиція ч.1 ст.115 КК України не містить кваліфікуючої ознаки «умисне».
Так, у зазначеному клопотанні обвинувачення не сформульоване, чим допущено порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Викладення фактичних обставин провадження з підсумком про те,що особі інкримінуються дії, як це зроблено в клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 ,не може замінити формулювання обвинувачення,оскільки за змістом п.5ч.2 ст.291 КПК України та його структурою,формулювання обвинувачення у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру має бути викладено незалежно від викладених фактичних обставин діяння та його правової кваліфікації з посиланням на положення закону і статті(частини статті)закону України про кримінальну відповідальність.
Суд звертає увагу,що формулювання обвинувачення у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру має містити дані щодо події діяння із зазначенням часу,місця,форми вини і мотивів,способу вчинення,наслідків та інших даних,на підставі яких ,відповідно до диспозиції певної статті КК України,можна встановити в діях особи,відносно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру,ознаки кримінального провадження.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, якщо воно не відповідає вимогам цього Кодексу.
Таким чином, виявлені недоліки унеможливлюють призначення судового розгляду на підставі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.
Під час підготовчого судового провадження прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання в психіатричному закладі з суворим наглядом ОСОБА_7 . Клопотання обгрунтоване тим, що ОСОБА_7 28.11.2016 року затриманий згідно ст.208 КПК України та цього ж дня повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111,ч.2 ст.15,п.1ч.2 ст.111 КК України.Ухвалою слідчого судді Яготинського районного суду Київської області від 24 лютого 2017 року застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінено на поміщення до Київського обласного психіатрично-наркологічного медичного об`єднання(КЗКОр`ОПНМО») .Відповідно до висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи №42 від 21.02.2017 , ОСОБА_7 страждав під час скоєння інкримінованих йому дій і страждає в даний час на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії,параноїдальна форма,безперервний перебіг,галюцинаторно-параноїдальний синдром(F.20.0-згідно з МКХ-10). ОСОБА_7 за своїм психічним станом у зазначений період не міг та не може в даний час усвідомлювати свої дії і керувати ними. ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. ОСОБА_7 інкриміновано вчинення двох особливо небезпечних суспільних діянь,у стані неосудності та існує обґрунтований ризик вчинення ним інших злочинів або заподіяння шкоди особисто собі.
Вище викладене в сукупності, на думку сторони обвинувачення,дає можливість зробити висновок,що запобігти вказаним ризикам шляхом обрання якогось із більш м`яких запобіжних заходів, окрім запобіжного заходу у вигляді тримання в психіатричному закладі з суворим наглядом, не видається можливим. Тому просив продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід поміщення до психіатричного закладу в умовах ,що виключають його небезпечну поведінку, строком на 60 діб.
Захисник ОСОБА_4 вважає клопотання обґрунтованим,і обрання якогось із більш м`яких запобіжних заходів, окрім запобіжного заходу у вигляді тримання в психіатричному закладі з суворим наглядом, не видається можливим .
Законний представник ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_5 підтримали думку захисника.
Відповідно до ст.506 КПК України ,особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, користується правами підозрюваного та обвинуваченого в обсязі, який визначається характером розладу психічної діяльності чи психічного захворювання відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, та здійснює їх через законного представника, захисника.. Якщо характер розладу психічної діяльності чи психічного захворювання особи перешкоджає проведенню процесуальних дій за її участю або участі у судовому засіданні, прокурор, суд мають право прийняти рішення про проведення відповідних процесуальних дій без участі такої особи.
Положення ст.508 КПК України передбачають,що до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи:1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом;2) поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.. Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.
Таким чином, суд приходить до висновку про можливість продовження запобіжного заходу поміщення до психіатричного закладу,що виключить його небезпечну поведінку, а саме Київського обласного психіатрично-наркологічного медичного об`єднання (КЗКОр "ОПНМО") Київська область, Васильківський район, смт.Глеваха, вул..Вокзальна , 8 строком 60 діб.
З урахуванням викладеного, керуючись ст.512,314 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1ст.115,ч.2ст.15,п.1,ч.2 ст.115 КК України, повернути прокурору.
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,українцю,громадянину України, уродженцю с.Велика Стариця Бориспільського району, Київської області, мешканцю АДРЕСА_1 , запобіжний захід поміщення до психіатричного закладу, в умовах що виключить його небезпечну поведінку, у відділенні з посиленим наглядом Київського обласного психіатрично-наркологічного медичного об`єднання (КЗКОр "ОПНМ") Київська область, Васильківський район, смт.Глеваха, вул..Вокзальна ,8, строком до 22 травня 2017 року.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом семи днів з дня її оголошення через Березанський суд Київської області.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1