АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 182/4837/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/840/к/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 20 грудня 2016 року апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2016 року про повернення обвинувального акту з додатками по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000810, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України прокурору для усунення недоліків.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
перекладач ОСОБА_8 .
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати і призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2016 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000810, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, було повернуто прокурору Дніпропетровської області, як такий, що не відповідає положенням ст. 291 КПК України для усунення недоліків.
Свої доводи суд мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, так як обвинувачений має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, а в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави, а ОСОБА_6 не було призначено перекладача, що порушує гарантовані законом процесуальні права обвинувачених, в тому числі і право на захист.
Обґрунтовуючи своє рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції також зазначив про те, що з викладу фактичних обставин відповідно до п. 6) ч. 2 ст. 242 КПК України для визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним провадженням слідчий, прокурор зобов`язані звернутися до експерта для проведення експертизи. Для того, щоб з`ясувати вартість нанесених потерпілому збитків з урахуванням витрат на проведений ремонт транспортних засобів. Такі експертизи слідчим, прокурором не призначалися і не проводилися. Зазначені обставини позбавили суд можливості призначити провадження до судового розгляду та розглянути його по суті.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, яка винесена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. На думку прокурора, підстави, на які послався суд повертаючи обвинувальний акт є неправомірними, та не відповідають ст.291 КПК України, яка визначає загальні вимоги до обвинувального акту. Такі вимоги при складенні обвинувального акту дотримано. У ході проведення підготовчого судового засідання 15.09.2016 року та 19.10.2016 року обвинуваченому було призначено перекладача, але він добре розумів, що відбувається і не використовував послуги перекладача. Крім того, прокурор вважає, що не було порушено право на захист обвинуваченого, у зв`язку з відсутністю перекладача, так як на досудовому слідстві від ОСОБА_6 та його захисника не надходило клопотання про залучення перекладача або переклад процесуальних документів російською мовою.
Також прокурор в апеляційній скарзі посилається на те, що питання щодо проведення експертиз та визначення розміру заподіяної шкоди повинно бути розглянуте під час судового розгляду, а не на підготовчому судовому засіданні. Крім того, проведення експертизи можливе й під час судового розгляду за клопотанням сторін кримінального провадження, а проведення відповідної експертизи не перешкоджає судовому розгляду.
В судовому засіданні, при апеляційному розгляді, прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, просив колегію суддів задовольнити її в повному обсязі.
Відповідно до ст. 402 КПК України, заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження надані не були.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що рішення суду про повернення обвинувального акту прокурору є необґрунтованим, невмотивованим, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження.
Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 314 КПК України при проведенні підготовчого судового засідання, за умови, що обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору.
Суд першої інстанції дотримався вимог ст. 314 КПК України та відповідно до вимог ст. 372 КПК України навів в ухвалі мотиви, з яких прийшов до висновку про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_6 вимогам ст. 291 КПК України, що перешкоджає призначенню кримінального провадження до судового розгляду на підставі цього обвинувального акту.
Відповідно до п. 18 ч.3 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, а в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави. Судом першої інстанції було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 не розуміє українську мову, а тому не може висловити свою позицію з певних питань.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в своїй ухвалі обґрунтовано зазначив, що під час досудового слідства були порушенні права обвинуваченого ОСОБА_6 на захист, оскільки на досудовому слідстві не був встановлений факт не володіння обвинуваченим українською мовою, не був наданий кваліфікований перекладач, та не було перекладено на мову, якою володіє обвинувачений, обвинувальний акт, що не дозволило йому реалізувати свої процесуальні права, надані під час проведення досудового розслідування та при виконанні вимог ст.290 КПК України.
Доводи прокурора щодо необґрунтованого посилання суду першої інстанції на не визначення експертним шляхом розміру шкоди, заподіяної злочином, як на підставу для повернення обвинувального акту, колегія суддів оцінює критично.

Згідно п.7 ч.2 ст.291 КПК України обов`язковим елементом обвинувального акту є зазначення розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор для визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням, зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи.

З наведених положень кримінально-процесуального закону випливає, що проведення експертизи для визначення розміру заподіяної злочином шкоди є безумовним обов`язком сторони обвинувачення у кримінальному провадженні, а зазначення в обвинувальному акту розміру такої шкоди, визначеної іншим шляхом, ніж проведення експертизи, не може вважатися належним виконанням вимог п.7 ч.2 ст. 291 КПК України та є підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Крім того, не можна погодитись з позицією прокуроращодо можливості виправлення такого недоліку обвинувального акту шляхом призначення та проведення експертизи в порядку ст. 332 КПК України колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони не спростовують ані обов`язку слідчого та прокурора виконати вимоги ст. 242 КПК України, ані наявності в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 недоліку в частині неналежного зазначення розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, що згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України є підставою для повернення цього обвинувального акту прокурору.

Аналізуючи наведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку, щодо допущених органом досудового розслідування порушень кримінального процесуального законодавства при складанні обвинувального акту та вимог кримінального процесуального кодексу щодо його вручення обвинуваченому та обґрунтовано повернув його прокурору для усунення недоліків, врахувавши положення ч.3 ст. 415 КПК України, за яким висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду І інстанції при новому розгляді.

Наведені вище обставини, свідчать про те, що органом досудового слідства не виконані зазначені вимоги кримінального процесуального закону, а тому висновок суду про невідповідність обвинувального акту вимогам зазначених в ухвалі суду положень КПК України - є законним і обґрунтованим, з яким погоджується колегія суддів.
З ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.11.2016 року вбачається, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 спливає 11 січня 2017 року.
З врахуванням того, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не гарантує, що він не стане переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків; не вчинить інше кримінальне правопорушення.
Ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які існували під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 не зменшились та існують на даний час.
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.
Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2016 року про повернення обвинувального акту з додатками по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000810, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України прокурору для усунення недоліків - залишити без змін.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 11 січня 2017 року - до 11 лютого 2017 року включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3