Справа № 161/9906/16-к Провадження №11-кп/773/638/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст. 185 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 вересня 2016 року щодо нього,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком обвинувачений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, не одружений, не працюючий, раніше судимий, востаннє:

- 08.12.2014 Богородичанським районним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185, ст.69, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ст.69, ч.1 ст.70 КК України на 1 рік 2 місяці позбавлення волі,

засуджений:

за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з 17.06.2016.

Запобіжний захід обвинуваченому залишено попередній тримання під вартою.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 17.06.2016 до вступу вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вироком вирішено долю судових витрат та речових доказів.

ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він 19.12.2015 у нічну пору доби, перебуваючи на території домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, через незачинені на замок двері незаконно проник до погреба, розташованого на території вказаного домогосподарства, звідки таємно викрав продукти харчування на загальну суму 470 гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім того, він же, 29.12.2015 у першій половині дня, перебуваючи на території домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, через незачинені на замок двері незаконно проник до горища приватного житлового будинку, звідки таємно викрав ручний металевий соковидавлювач кустарного виробництва вартістю 390 гривень та 12 кілограмів борошна вартістю 96 гривень. Після чого, перебуваючи на території цього ж домогосподарства, через незачинені на замок двері незаконно проник до погреба, розташованого на його території, звідки таємно викрав продукти харчування на загальну суму 137 гривень, в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 683 гривні.
В поданій апеляції ОСОБА_8 просить вирок суду змінити, застосувавши щодо нього ст.75 КК України.

Вказує, що судом не в повній мірі враховано його щире розкаяння та повне визнання винуватості. Злочин вчинив під впливом важких особистих обставин, оскільки не мав що їсти та не мав на той час роботи.

Вислухавши доповідача, який виклав суть вироку і основні доводи апеляції, захисника, який подану апеляцію підтримав і просив вирок суду змінити, призначивши покарання з іспитовим терміном, прокурора, який заперечив проти апеляції, перевіривши її доводи та матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляція до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та кваліфікація його дій відповідає фактичним обставинам справи.

Згідно ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому воно повинно бути необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку, судом було дотримано вказані вимоги закону.

При призначенні ОСОБА_8 покарання судом враховано тяжкість вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, обставини, на які посилається у своїй апеляції обвинувачений, зокрема, пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій матеріального та морального характеру зі сторони потерпілих, і дані про особу ОСОБА_8 те, що він характеризується негативно, не працює, думку потерпілої, яка просила суд суворо не карати обвинуваченого, та призначено безальтернативний вид покарання позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.3 ст.185 КК України.

Поруч із пом`якшуючими покарання обставинами апеляційний суд звертає увагу на наявність обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину щодо особи похилого віку, та дані про особу ОСОБА_8 , зокрема те, що він раніше судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів, застосовані покарання не були достатніми для виправлення та перевиховання, останній на шлях виправлення не став, і через нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив два умисні тяжкі злочин, і приходить до висновку, що призначення більш м`якого покарання чи застосування ст.75 КК України щодо обвинуваченого ОСОБА_8 не забезпечить мети покарання.

Апеляційний суд вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на певний строк є необхідним і достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів в майбутньому.

Враховуючи наведене, підстав для зміни вироку та застосування щодо ОСОБА_8 ст.75 КК України з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування чи зміну судового рішення, не допущено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 вересня 2016 року щодо нього без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:
Судді: