УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.12.2016 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_6
Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , який був застосований відповідно до ухвали слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 25.10.2016 року строком до 20.12.2016 року.
В клопотанні слідчий вказує, що 23.10.2016 р. близько 01 години 00 хвилин між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на ґрунті ревнощів, стався словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_6 предметом ззовні схожим на ніж, наніс ОСОБА_7 один удар в область грудної клітини зліва, заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді глибокої проникаючої рани, скрізного проникнення діафрагми, крововиливу в брюшну порожнину, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.
В клопотанні зазначено, що ризики, наявність яких була доведена прокурором під час вирішення питання про обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на потерпілого та свідків, з якими перебуває в дружніх стосунках, не зменшились.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в ньому. Прокурор пояснив, що досудове розслідування по кримінальному провадженню не завершено, оскільки не допитані двоє свідків, по справі не закінчено проведення судових експертиз.
Підозрюваний та його захисник ОСОБА_4 заперечували щодо задоволення клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід домашній арешт або передати підозрюваного на поруки матері. Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що цілком визнає свою провину, надає покази по справі, немає наміру переховуватись, зобов`язувався виконувати обов`язки, передбачені умовами застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Захисник ОСОБА_4 зазначив, що підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 відсутні, оскільки ризики, які були встановленні під час обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу на даний час відсутні, протягом двох місяців не встановлено жодного факту тиску на потерпілого чи свідків, підозрюваний повністю визнає свою причетність до скоєного, надає покази, бере участь в проведенні слідчих дій, зокрема, з його участю та участю потерпілого проведено слідчий експеримент, відтворено події, потерпілому відшкодовується матеріальна шкода, він претензій до ОСОБА_6 немає, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, проживає з цивільною дружиною, на утриманні має неповнолітню дитину.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
23.10.2016 року ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного злочину.
24.10.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
25.10.2016 року ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.12.2016 року без визначення застави.
Відповідно до постанови керівника Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_8 від 16.11.2016 року строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було продовжено до 23.01.2017 року у зв`язку з тим, що досудове розслідування не представляється можливим завершити, оскільки по кримінальному провадженню призначені дві судово-імунологічні експертизи, дві експертизи холодної зброї та одну судово-хімічну. Крім того, необхідно встановити вичерпне коло свідків та допитати останніх з приводу відомих обставин вчинення злочину, виконати вимоги, передбачені ст.ст. 290, 291 КПК України.
До клопотання слідчим долучено копію постанови про призначення судової експертизи холодної зборої від 09.11.2016 року, зі змісту якої вбачається, що на експертизу направлено предмет, вилучений за місцем проживання цивільної дружини ОСОБА_6 , ззовні схожий на кастет; дві копії постанов від 09.11.2016 року про призначення експертизи матеріалів речовин і виробів, згідно яких на експертизу направлені вилучені за місцем проживання цивільної дружини ОСОБА_6 речовини на предмет належності їх до наркотичних засобів, психотропних речовин чи прекурсорів наркотичних засобів; дві копії постанов від 03.11.2016 року про призначення судово-імунологічних експертиз, на дослідження яких направлені вилучений одяг потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 щодо наявності на одязі слідів крові.
В судовому засіданні прокурор також зазначив, що в ході досудового розслідування не було допитатано двох свідок - дівчат, які знаходились разом з потерпілим ОСОБА_7 в приміщенні, куди до нього прийшов ОСОБА_6 . Вказав, що оперативним працівникам було надано доручення про проведення слідчих дій, яке не було виконано у зв`язку з неналежним виконанням ними посадових обов`язків.
В судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що вказані свідки не були свідками чи очевидцями обставин, коли підозрюваний завдавав ОСОБА_7 тілесні ушкодження.
Ознайомившись зі змістом постанов про призначені в провадженні експертизи, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що експертизи предмета ззовні схожого на кастет та речовин щодо їх належності до наркотичних засобів, психотропних речовин чи прекурсорів наркотичних засобів не мають жодного відношення до кримінального провадження по факту заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ножем. В судовому засіданні прокурор зазначав, що обсяг обвинувачення стосовно підозрюваного ОСОБА_6 може бути збільшений за наслідками проведених експертиз.
Такі доводи прокурора є безпідставними та такими, що не грунтуються на нормах кримінально-процесуального закону. Слідчий суддя вирішує питання про наявність підстав для тримання особи під вартою виключно в межах повідомленої особі підозри.
В судовому засіданні на час розгляду клопотання слідчий та прокурор повідомили , що відомості про злочин за ст. 263 чи 309 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені, кримінальне провадження по цим фактам не проводиться. А відтак вказувати на підстави для продовження підозрюваному строку тримання під вартою на непроведення експертиз , які не мають відношення до даного кримінального провадження, а лише в майбутньому можуть бути підставами для збільшення обвинувачення, є незаконним.
В судовому засіданні підтверджено доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, що підозрюваний ОСОБА_6 надає правдиві покази по справі. Зі змісту висновку судово-медичної експертизи вбачається, що тілесні ушкодження, заподіяні ОСОБА_7 , є тяжкими тілесними ушкодженнями, могли виникнути за умов та обставин, на які вказують потерпілий ОСОБА_7 і підозрюваний ОСОБА_6 .
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Частиною 5 цієї ж статті визначено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Під час розгляду клопотання про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурором було доведено наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на потерпілого та свідків, з якими перебуває в дружніх стосунках.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час проведення досудового розслідування допитано потерпілого, переважну більшість свідків, в тому числі і тих, хто були безпосередніми очевидцями та свідками заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, підозрюваний також надає покази, за участі потерпілого та підозрюваного проведено слідчий експеримент, відтворено обстановку та обставини події, проведено судово-медичну експертизу з урахуванням показів потерпілого та підозрюваного. З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що ризики, наявність яких була встановлена під час обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу, зменшились.
Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини Клішин проти України від 23.02.2012 року вбачається, що підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами. Жодних фактів необхідності подальшого тримання під вартою ОСОБА_6 прокурором не доведено.
Запобіжний захід, в тому числі у вигляді тримання під вартою, є засобом для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного під час проведення досудового розслідування та судового провадження, а не мірою відповідальності за скоєне, а тому тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, в якому підозрюється особа, не може бути домінуючим критерієм при вирішенні питання про перебування підозрюваного під вартою.
З урахуванням викладеного вище, слідчий суддя приходить до висновку , що обставини, зазначені прокурором як підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , не виправдовують подальше перебування його під вартою.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 194 КПК України, для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. 177 КПК України, тобто забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.
Згідно зі ст. 181КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
При обранні запобіжного заходу відносно підозрюваного, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжкого, обставини скоєного ним кримінального правопорушення, те, що він має постійне зареєстроване місце проживає, міцні родинні зв`язки, має на утриманні малолітню дитину, характеризується позитивно, є особою молодого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. З огляду на викладене, слідчий суддя обирає підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю із забороною покидати місце проживання цілодобово, а також покладає на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п. 1, 4, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Слідчий суддя вважає, що застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною покидати житло цілодобово цілком зможе запобігти ризикам, доведеним прокурором, та забезпечить його належну процесуальну поведінку.
В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -
В задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою відмовити.
Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.
Заборонити ОСОБА_6 залишати місце зареєстрованого проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово на строк до 23.01.2017 року (включно).
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:
1) прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження;
2) уникати спілкування з потерпілим та будь-ким із свідків в межах даного кримінального провадження;
3) носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі ухилення або невиконання покладених на нього даною ухвалою обов`язків, до нього буде застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Встановити строк дії ухвали до 23.01.2017 року.
Звільнити ОСОБА_6 з-під варти.
Виконання ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1