Номер провадження: 11-сс/785/1909/16
Головуючий у першій інстанції Позняк
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.12.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:
головуючий ОСОБА_1
судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в кримінальному провадженні № апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 03.11.2016 року, про накладення арешту на майно,
ВСТАНОВИВ:

Прокурор Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку 21.10.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 03.11.2016 року, клопотання прокурора було задоволене, і був накладений арешт на майно, вилучене під час обшуку 21.10.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді, мотивуючи пропуск строку тим, що оскаржена ухвала була постановлена без його виклику в судове засідання та без виклику його довірительки ОСОБА_8 , і про існування такої ухвали їм стало відомо лише 24.12.2016 року.
Крім того, представник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі стверджує, що арешт на майно накладений безпідставно, що слідчий суддя не встановив, кому саме належить вказане майно ОСОБА_9 , або його довірительці - ОСОБА_8 .
Також представник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі звертає увагу апеляційного суду на ті обставини, що обшук за адресою: АДРЕСА_1 , при проведенні якого було вилучено майно, на яке оскарженою ухвалою накладений арешт, був проведений 21.10.2016 року, а прокурор, в порушення вимог ст.172 ч.5 КК України, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту лише 01.11.2016 року.
За таких обставин представник ОСОБА_6 просить скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді.
В судовому засіданні представник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу.
Прокурор в судове засідання не з`явився, від керівника Одеської місцевої прокуратури № 4 до апеляційного суду надійшов лист, в якому повідомлено, що прокурор ОСОБА_7 не може взяти участь в розгляді апеляційної скарги, без зазначення причин і з проханням відкласти розгляд апеляційної скарги.
Вислухавши думку представника ОСОБА_5 , який наполягав на розгляді апеляційної скарги без участі прокурора, апеляційний суд прийняв рішення, щодо розгляду апеляційної скарги за відсутності прокурора, оскільки прокурор своєчасно належним чином був повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, причини неможливості її участі в листі не зазначені, що позбавило апеляційний суд можливості визнати причини відсутності прокурора поважними.
Вислухавши представника ОСОБА_5 , дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про те, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущений не був, тому не підлягає поновленню.
Ухвала слідчого судді, на думку апеляційного суду, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити в задоволенні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку 21.10.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , а вилучене майно повернути ОСОБА_8 .

До таких висновків апеляційний суд дійшов виходячи з таких підстав.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає цей строк не пропущеним, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що оскаржена ухвала була постановлена без виклику в судове засідання ОСОБА_8 та її представника. З апеляційної скарги вбачається, що про існування оскарженої ухвали зацікавленим особам стало відомо 24.12.2016 року, що матеріалами провадження не спростовано.
Згідно з положеннями ст. 395 ч.3 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії ухвали.
Оскільки ОСОБА_8 та її представнику про існування оскарженої ухвали стало відомо 24.12.2016 року, а апеляційна скарга була подана 28.12.2016 року, п`ятиденний строк на апеляційне оскарження, передбачений ст.395 ч.2, п.3) КПК України, пропущений не був, тому підстави для його поновлення відсутні, а заява про поновлення строку є зайвою.
Щодо розгляду апеляційної скарги по суті, на думку апеляційного суду вона підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Оскаржена ухвала не містить жодного посилання на докази, на підставі яких було прийнято судове рішення, а також в ній відсутні мотиви прийняття рішення, в зв`язку з чим вона не може бути визнана обґрунтованою і вмотивованою, що суперечить вимогам ст.370, 372 КПК України.
Крім того, висновки слідчого судді не підтверджуються дослідженими доказами, що свідчить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження.
Викладені обставини, відповідно до положень ст.409 ч.1, п.2); 411 ч.1 п.1), 2) КПК України, є підставами для скасування оскарженого судового рішення.
Відповідно до положень ст.172 ч.1 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Виключення складає лише розгляд клопотання слідчого прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене. Таке клопотання може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту.

З матеріалів провадження вбачається, що майно, зазначене в клопотанні прокурора, було вилучене під час обшуку, тому про розгляд клопотання мали бути повідомлені підозрюваний, обвинувачений, інший власник майна, їх захисник, представник чи законний представник.

Обгрунтованими, на думку апеляційного суду, є посилання апеляційної скарги на пропуск прокурором строку звернення до суду з клопотанням про накладення арешту.

Згідно з положеннями ст.172 ч.5 КПК України клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
З матеріалів провадження вбачається, що при проведенні 21.10.2016 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено майно, на яке оскарженою ухвалою накладений арешт, а прокурор, всупереч вимогам ст.172 ч.5 КК України, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту лише 01.11.2016 року, тобто на десятий день після вилучення майна.
Викладені обставини свідчать про істотне порушення процесуального законодавства, що, згідно з положеннями ст.409 ч. 1, п.3) 412 ч.1 КПК України, є підставами для скасування оскарженої ухвали.

Щодо клопотання прокурора, на думку апеляційного суду, зазначене клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що 21.10.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , був проведений обшук, в результаті якого було вилучено майно, перелічене в клопотанні прокурора та в ухвалі слідчого судді, а саме: 27956 доларів США, 14200 грн., 1100 євро, 5 турецьких лір, 20 хорватських кун, 200 англійських фунтів, 1 рубль 1898 року.
Порушення прокурором вимог ст.172 ч.5 КПК України при зверненні до суду з клопотанням про накладення арешту, саме по собі є підставою для відмови в задоволенні клопотання.

Крім того, прокурор не встановив і не зазначив в клопотанні, кому належить вилучене майно, яке відношення воно має до кримінального провадження в межах якого був проведений обшук і вказане майно було вилучено.

Також апеляційним судом встановлено, що всупереч вимогам ст. 171 ч.2 КПК України, в клопотанні прокурора про арешт майна не зазначені підстави і мета відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним. До клопотання не додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При цьому з наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що за місцем проведення обшуку проживає ОСОБА_8 , причетність якої до кримінального провадження не підтверджена жодним доказом.

За таких обставин клопотання прокурора про арешт майна є необґрунтованим, в зв`язку з чим воно не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 370-372, 404, 405, 407, 409, 411, 412, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 03.11.2016 року, про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку 21.10.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку 21.10.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Майно, вилучене під час обшуку 21.10.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , перелічене в мотивувальній частині ухвали, а саме: 27956 доларів США, 14200 грн., 1100 євро, 5 турецьких лір, 20 хорватських кун, 200 англійських фунтів, 1 рубль 1898 року, повернути власнику ОСОБА_8 .

Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде оголошений 04.01.2017 року о 16 годині в залі судових засідань № 11 Апеляційного суду Одеської області.

Судді апеляційного суду
Одеської області

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
(підпис) (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Одеської області ОСОБА_1