пр. № 1-кп/759/106/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2017 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0003905 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ізмаїл Одеської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, неодруженого, не судимого, непрацюючого;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:

В період з 11.10.2010 ОСОБА_5 , будучи зареєстрованим фізичною особою-підприємцем, здійснював економічну діяльність, пов`язану з установленням столярних виробів.

Під час здійснення зазначеної діяльності, ОСОБА_5 познайомився зі ОСОБА_6 , який займався діяльністю, пов`язаною з виконанням замовлень по виготовленню та встановленню меблів, і між ними склалися як ділові, так і дружні стосунки.

У березні 2014 року до ОСОБА_6 у телефонному режимі із замовленням на виготовлення меблів для приміщення кухні з рекомендацією своїх родичів звернувся ОСОБА_7 , який знав про те, що раніше ОСОБА_6 виготовляв замовлення для його батька ОСОБА_8 , якого влаштовувала якість виконаних робіт.

Після отримання замовлення від ОСОБА_7 на виготовлення та встановлення меблів на кухню, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_5 самостійно виконати зазначене замовлення, а після його виконання 10 процентів від отриманого прибутку у вигляді комісійної винагороди сплатити йому за отримане замовлення та оформлення необхідних документів щодо цього замовлення, на що ОСОБА_5 погодився.

Приблизно 07.03.2014 ОСОБА_5 разом зі ОСОБА_6 приїхали до ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де зробили усі необхідні заміри для подальшого виготовлення меблів для приміщення кухні останнього.

Приблизно 11.03.2014 ОСОБА_6 підрахував вартість усіх робіт та матеріалів, необхідних для замовлення по виготовленню та встановленню меблів на кухню для ОСОБА_7 , яка дорівнювала 42300 грн., про що повідомив останнього та ОСОБА_5 , зазначивши про необхідність сплати наперед (передплата) 70 відсотків від вартості усього замовлення, тобто грошової суми у розмірі 30000 грн., для можливості придбання матеріалів і початку виконання робіт.

У зв`язку з тим, що відповідно до раніше досягнутих домовленостей фактично виконувати роботи по виготовленню меблів на замовлення ОСОБА_7 повинен був ОСОБА_5 , то ОСОБА_6 , розраховуючи на доброчесність останнього у той же день повідомив ОСОБА_5 , що саме він може зустрітися з ОСОБА_7 , у якого отримати грошові кошти для виконання замовлення у сумі 30000 грн., після чого приступити до його виконання.

На той час ОСОБА_5 переживав особисті труднощі, пов`язані зі скрутним фінансовим становищем та хворобою сестри, і отримавши від ОСОБА_6 інформацію, що ОСОБА_7 готовий наперед передати грошові кошти у сумі 30000 грн. для виконання замовлення, керуючись мотивом, з метою особистого збагачення та покращення свого майнового стану для вирішення особистих проблем, вирішив скористатися цією обставиною і під приводом виконання замовлення, насправді не збираючись його виконувати, шляхом обману заволодіти грошовими коштами ОСОБА_7 .

Приблизно в період з 11 по 14 березня 2014 року у денний час доби ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного умислу, не повідомляючи ОСОБА_6 про нього, скориставшись довірою останнього, отримав від ОСОБА_6 договір № 14 від 11.03.2014 та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 14, в якій зазначено, що ОСОБА_6 отримав 30000 грн., для подальшої передачі зазначених документів ОСОБА_7 у підтвердження отримання від нього грошових коштів для виконання замовлення. При цьому ОСОБА_5 усвідомлював, що у разі повідомлення своєму партнеру ОСОБА_6 про свої дійсні плани щодо вчинення шахрайства, вчинення злочину стане неможливим.

У той же день ОСОБА_5 приїхав до станції метро Житомирська, де у денний час доби, знаходячись на вулиці біля будинку № 134 по пр. Перемоги в м. Києві, зустрівся з ОСОБА_7 .

Під час зустрічі з ОСОБА_7 , розуміючи, що ОСОБА_7 сприймає його як особу, яка здійснювала заміри і буде виконувати замовлення на виготовлення кухонних меблів, повідомив останньому неправдиву інформацію щодо своїх намірів по виготовленню та встановленню меблів на кухню вказавши, що виконає замовлення, у той час як не збирався виконувати цю роботу та не збирався передавати гроші для її виконання ОСОБА_6 Намагаючись створити повну видимість законності та доброчесності своїх дій ОСОБА_5 навіть повідомив, що замовлення буде виконано до 25.04.2014 та передав ОСОБА_7 отримані від ОСОБА_6 вказані документи. Таким чином ОСОБА_5 ввів в оману ОСОБА_7 , переконав його у добросовісності своїх намірів, викликавши у нього хибну впевненість у законності і вигідності передачі йому готівкових коштів як переплати за виконання робіт по виготовленню та встановленню меблів на кухню.

Під впливом обману ОСОБА_7 , будучи переконаним та впевненим, що розпоряджається грошовими коштами за власною волею та у своїх інтересах, передав ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 30000 грн. У свою чергу ОСОБА_5 , знаходячись біля буд. № 134 по пр. Перемоги в м. Києві, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 діє під впливом омани з його боку, діючи умисно, з корисливим мотивом, отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 30000 грн., які обернув на свою користь та розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на зазначену суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, пояснивши, що дійсно, маючи домовленість зі своїм напарником ОСОБА_6 виготовити кухонні меблі ОСОБА_7 , разом зі ОСОБА_9 07.03.2014 приїхали до ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де зробили усі необхідні заміри для подальшого виготовлення меблів для приміщення кухні останнього. Приблизно в період з 11 по 14 березня 2014 року у денний час доби він з метою введення в оману ОСОБА_7 , не маючи наміру виготовляти меблі по замовленню, не повідомляючи ОСОБА_6 про вказане, отримав від ОСОБА_6 договір № 14 від 11.03.2014 та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 14, в якій зазначено, що ОСОБА_6 отримав 30000 грн. Вказані документи він віддав ОСОБА_7 біля буд. № 134 по пр. Перемоги в м. Києві, та отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 30000 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав суду заяву із проханням розглядати справу за його відсутності, цивільний позов до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди на суму 45500 грн. та моральної шкоди на суму 20000 грн. підтримав в повному обсязі.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, повністю доведена, а тому його злочинні дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

При призначенні обвинуваченому покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, наявність пом`якшуючої покарання обставини, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не судимий.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, матеріальний стан обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити йому мінімальне за своїм розміром та видом покарання в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України, обравши покарання у виді штрафу, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Завдана матеріальна шкода підтверджена на суму 30000 грн., тому позов підлягає частковому задоволенню в цій частині, а моральна шкода на суму 20000 грн. Підлягає частковому задоволенню з врахуванням моральних страждань ОСОБА_7 внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 .

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368, 373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за яким призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 30000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду на суму 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: