Справа №672/85/17
Провадження №1-кп/672/16/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2017 року Городоцький районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок кримінальне провадження №0000436 за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, військовозобов`язаного, одруженого, професійно-технічна освіта, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що відповідно до ст. 65 Конституції України, ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Стаття 15 зазначеного Закону передбачає, що на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу. Призов громадян України на строкову військову службу включає проходження ними призовної комісії і відправку їх у військові частини. Організація підготовки та проведення призову громадян України на строкову військову службу здійснюється міськими (районними) державними адміністраціями (виконавчими органами місцевих рад) при взаємодії з міськими (районними) військовими комісаріатами. Після вступу в силі Указу Президента України про проведення чергового призову призовники, яким надійшла повістка районного (міського) військового комісаріату про прибуття на призивну дільницю для проходження призивної комісії, зобов`язані прибути в пункт в строк, вказаний в повістці. У випадку неявки призовника без поважних причин по виклику районного (міського) військового комісара на призовну комісію він несе відповідальність, встановлену законом.

Поважними причинами неявки призовників на призивні дільниці в строк, встановлений військовим комісаріатом, які підтверджуються відповідними документами, є: перешкода стихійного характеру, хвороба призовника та інші обставини, які залишили його можливості особисто прибути у зазначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини, дитини, рідного брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини.

З 20 січня 2012 року громадянин України, житель АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 знаходиться на військову обліку призовників ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На виконання Указу Президента України №122/2016 від 29 березня 2016 року «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2016 році», розпорядженням голови Хмельницької обласної державної адміністрації №162/2016 від 07 квітня 2016 року «Про організацію в області чергового призову громадян на строкову військову службу у 2016 році», розпорядженням голови Городоцької районної адміністрації №266/2016 від 18 квітня 2016 року «Про організацію в районі чергового призову громадян України на строкову військову службу» ІНФОРМАЦІЯ_3 проводився призов на строкову військову службу громадян.

17 травня 2016 року рішенням призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.77 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу по контракту, затвердженого 21 березня 2002 року постановою Кабінету Міністрів України №352, ОСОБА_4 є придатним по віку, стану здоров`я до проходження строкової військової служби в Збройних Силах України, не мав права і законної підстави, передбаченого ст.ст.17, 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу, був призваний для проходження строкової військової служби в Збройних Силах України.

25 травня 2016 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташований в АДРЕСА_2 , призовник ОСОБА_4 особисто ознайомився та отримав повістку, яка зобов`язувала його 07 червня 2016 року о 11 годині 35 хвилин з`явитись в ІНФОРМАЦІЯ_5 за вказаною адресою для відправки на збірний пункт в територіальний центр комплектування, а звідти у військову частину.

Однак, 07 червня 2016 року призовник ОСОБА_4 , будучи повідомленим про рішення призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 , достовірно знаючи про день та час явки до призовного пункту для призову на військову службу, діючи умисно, в порушення вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року, Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу по контракту, затвердженого 21 березня 2002 року постановою Кабінету Міністрів України №352, не бажаючи виконувати свій конституційний обов`язок, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, з метою ухилення від призову на військову строкову службу, без поважних причин не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 для подальшої відправки на збірний пункт в територіальний центр комплектування, а звідти у військову частину, що призвело до неповного комплектування команди призовників, тим самим ухилився від призову на строкову військову службу.

В період з 21 грудня 2016 року по 10 січня 2017 року призовник ОСОБА_4 повторно пройшов комісійне медичне обстеження в Хмельницькій обласні лікарні та згідно рішення призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 12 січня 2017 року підтверджено його придатність за віком та станом здоров`я до проходження військової строкової служби.

Тобто, в період з 07 червня 2016 року по 18 січня 2017 року призовник ОСОБА_4 ухилявся від призову на військову строкову службу.

Умисні дії ОСОБА_4 слідчими органами вірно кваліфіковані, як ухилення від призову на строкову військову службу, тобто кримінальне правопорушення передбачене ст.355 КК України.

У підготовчому засіданні обвинувачений, якому зрозумілі права та наслідки укладення угоди, безумовно та беззастережно пояснив про повне визнання вини та всіх обставин інкримінованого йому злочину.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ст.335 КК України у виді обмеження волі строком на два роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік, покладено обов`язки, передбачені пунктами 1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Суд перевірив, що форма та зміст угоди відповідають Закону, інтересам суспільства, принципам призначення покарань та принципам законності і гуманізму.

В угоді зазначена дата її укладення, вона скріплена підписами сторін.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим суд виходить з наступного.

У відповідності приписів пункту 2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ст.335 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч.2 ст.473 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченого судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання.

Визначене сторонами покарання відповідає принципам призначення покарання та вимогам Закону.

При призначені покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не виявлено.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались. Процесуальних витрат не має. Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 січня 2017 року у кримінальному провадженні №0000436, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.335 КК України та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі. Згідно ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на один рік. Згідно п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через Городоцький районний суд до апеляційного суду Хмельницької області.

Вирок набирає чинності з дня закінчення терміну на його оскарження.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники кримінального провадження вправі отримати у суді копію вироку.

Суддя