Справа № 534/2139/16-к
Провадження №1кп/534/221/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2016 року м. Горішні Плавні Полтавської області
Комсомольський міський суд Полтавської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7
представника служби у справах дітей ОСОБА_8
представника ювенальної поліції відділення поліції №2
Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_10 заявили клопотання про приєднання до матеріалів кримінального провадження угоди про примирення , оскільки обвинувачений повністю відшкодував завдану потерпілому матеріальну шкоду та щиро розкаявся у вчиненому злочині.
Сторони узгодили покарання і прокурор просив визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінального правопорушення( злочину), передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання - у виді позбавлення волі строком на один рік і на підставі ст.75 КК України звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком на один рік .
Обвинувачений, розуміючи вимоги ч. 5 ст. 474 КПК України, ознайомлений з наслідками укладення та затвердження такої угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також з наслідками невиконання вказаної угоди, передбачені ст. 476 КПК України, не заперечував проти затвердження такої угоди і просив затвердити угоду, повністю визнавши себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та пояснив, що угода укладена ним добровільно, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнав себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження такої угоди.
Потерпілий ОСОБА_4 просив затвердити дану угоду, на умовах, зазначених у цій угоді, розуміючи наслідки затвердження угоди, передбачені пунктом 2 частини 1 статті 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Вирішуючи питання про затвердження даної угоди, суд виходив з наступного.
Як зазначено у ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Обвинувачений ОСОБА_10 відповідно до вимог ст.12 КК України вчинив злочин середньою тяжкості, за який передбачена кримінальна відповідальність за ч .2 ст. 185 КК України.
Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені у частині 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання укладеної угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
З пояснень сторін вбачається, що укладення угоди є добровільним, тобто не було наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений погодився на призначення покарання, визначеного угодою.
Умови укладених угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_10 у таємному викрадені чужого майна, вчиненому повторно, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України, доведена повністю, а тому угода про примирення між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_10 може бути затверджена і обвинувачений повинен понести покарання за вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення (злочину), яке визначено даною угодою.
Заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України до обвинуваченого не застосовувалися.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Судові витрати відсутні.
Речовий доказ необхідно повернути потерпілому .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 374, 394, 473, 474, 475 КПК України, суд -
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому за цією статею покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.
На підставі ст.75КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання, встановивши строк випробовування один рік.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_10 після набрання вироком законної сили покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.
Речовий доказ по кримінальному провадженню: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Core Prime» чорного кольору, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 переданий на зберігання до камери речових доказів ВП №2 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області передати потерпілому ОСОБА_4 , як йому належний .
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримувати в суді копію вироку.
Копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.
Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом:
Суддя ОСОБА_1