Справа № 405/2327/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3
адвоката: ОСОБА_4
обвинуваченої: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні № 0003454 від 24.03.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. В.Сироватка, Сумської області, українки, гр. України, з середньою спеціальною освітою, працюючої, одруженої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 вчинила незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

23.03.2017 року близько 14:00 год. ОСОБА_5 знаходилась в м.Кропивницький, на набережній по вул. Миколи Семенчука, 3, біля мосту, неподалік спортивного майданчика «Стріт Воркаут», де до неї підійшов раніше незнайомий їй чоловік та розпочав розмову, під час якої запропонував згорток з невідомою на той час речовиною, зі словами «це допоможе від усіх проблем», передав його ОСОБА_5 . Розуміючи, що у вказаному згортку наркотичні речовини, обіг яких заборонений, ОСОБА_5 взяла його та заховала в лівий чобіток, в який була взута, чим незаконно придбала речовину темно-коричнеого кольору опій екстракційний, який залишила зберігати при собі.

Після цього, ОСОБА_5 на мобільний зателефонував її чоловік ОСОБА_6 , який відбуває покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія №6», та повідомив щоб вона поспішала на короткострокове побачення.

23.03.2017 року близько 16:45 год. ОСОБА_5 прийшла до Кропивницької виправної колонії №6, розташованої за адресою: м.Кропивницький, вул. Яновського, 50, де на контрольно-пропускному пункті була попереджена про заборону пронесення та передачу на території колонії наркотичних засобів. Не зважаючи на попередження, та забувши про вищезгаданий згорток, ОСОБА_5 пройшла до кімнати догляду посилок та передач Кропивницької виправної колонії (№6), де під час проведення особистого огляду інспектором вищевказаної виправної установи за участю слідчо-оперативної групи Кропивницького відділу Головного управління національної поліції в Кіровоградській області та за участю двох понятих жіночої статі у лівому чобітку, в який ОСОБА_5 на той час була взута, було виявлено та вилучено прозору безбарвну полімерну пробірку еппендорфа, закриту кришкою, з вмістом смолоподібної рідини темно-коричневого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом концентратом макової соломи, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,566 гр., яку ОСОБА_5 незаконно придбала, зберігала без мети збуту.

Діяння ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України.

10 серпня 2017 року між прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури юристом 3 класу ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 , з участю захисника ОСОБА_4 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472, 473, 476 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої обвинувачена ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. Сторони узгодили міру покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Крім цього, сторони погоджуються на стягнення витрат на залучення експертів під час досудового розслідування за проведення експертизи №313 від 28.03.2017 року в сумі 660 грн. 30 коп.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Також в угоді закріплено, що обвинувачена ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та закону, суд прийшов до висновку, що угода підлягає затвердженню, виходячи з такого.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до положень частин 2 та 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Згідно з ч.5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 за ч.1 ст. 309 КК України відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, правову кваліфікацію кримінального правопорушення здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає, узгоджена сторонами міра покарання, у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідає вимогам Кримінального кодексу України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винною, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389 I КК України.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачена не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом не встановлено.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про наявність, передбачених законом підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 10 серпня 2017 року і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.374, 472-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 10 серпня 2017 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури юристом 3 класу ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винною за ч.1 ст. 309 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн..

Стягнути з ОСОБА_5 витрати на залучення експерта в сумі 660 грн. 30 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_5 судом не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копію вироку вручити обвинуваченій, прокурору.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1