Справа № 473/3460/16-к
Номер провадження1-кп/473/29/2017
ВИРОК
іменем України
"10" січня 2017 р. м.Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

представник цивільного відповідача ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» - ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0001677 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Трикрати, Вознесенського району, Миколаївської області, освіта середня, не одружений, не працює, інвалід 3-ї групи, раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

11.07.2015 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України, які забороняли йому керування транспортними засобами, керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ-1102 7040», номерний знак НОМЕР_1 , рухався в умовах світлого часу доби, в ясну погоду, без дощу та без туману, по ділянці проїзної частини, розташованої між с.Воронівка Вознесенського району Миколаївської області та автомобільною дорогою Т-1511 «Вознесенськ - Братське». Дана ділянка проїзної частини мала асфальтобетонне, сухе, чисте, без вибоїн та пошкоджень покриття, по одній смузі для руху транспортних засобів в обох напрямках, не мала дорожньої розмітки, на даній ділянці дорожні знаки не діяли, знаходилась поза межами населеного пункту, тобто швидкісний режим транспортних засобів на даній ділянці обмежувався вимогами п.12.6 «ґ» ПДР України, а саме, не більш як 90 км/год. По даній проїзній частині керований водієм ОСОБА_4 автомобіль «ЗАЗ-1102 7040», номерний знак НОМЕР_1 , рухався в межах своєї смуги руху у напрямку від с.Воронівка Вознесенського району до автомобільної дороги Т-1511 «Вознесенськ-Братське» із швидкістю 70 км/год.

В цей час попереду керованого водієм ОСОБА_4 автомобіля «ЗАЗ-1102 7040», номерний знак НОМЕР_1 , у попутному для нього напрямку, тобто у напрямку від с.Воронівка, Вознесенського району до автомобільної дороги Т-1511 «Вознесенськ-Братське» біля правого краю проїзної частини один за одним рухалися два велосипеди «САЛЮТ» під керуванням водіїв ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , при цьому водій велосипеду ОСОБА_6 , рухався попереду, а водій велосипеду ОСОБА_7 рухався позаду. Велосипеди «САЛЮТ», під керуванням водіїв ОСОБА_6 та ОСОБА_7 рухалися із швидкістю 4,16 м/с з дистанцією 4,1 м між осями передніх коліс.

При наближенні до керованих водіями ОСОБА_7 та ОСОБА_6 велосипедів «САЛЮТ», що відбулося поблизу бетонованої опори електромереж №376, які проходять вздовж проїзної частини автомобільної дороги між с.Воронівка, Вознесенського району та автомобільною дорогою Т-1511 «Вознесенськ-Братське», водій ОСОБА_4 , продовжуючи рух на керованому ним автомобілі «ЗАЗ-1102 7040», номерний знак НОМЕР_1 , грубо порушив вимоги п.п.1.3, 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 10.1, 13.1, 13.3 ПДР України, а саме: не виконуючи належним чином вимог вказаних Правил, тим самим своїми діями створив небезпеку для життя та здоров`я громадян, під час руху не стежив за дорожньою обстановкою, проявив неуважність та не відреагував на її зміну у вигляді наближення до велосипедів, що рухалися один за одним попереду керованого ним автомобіля «ЗАЗ-1102 7040», номерний знак НОМЕР_1 . Не врахувавши зміну дорожньої обстановки, водій ОСОБА_4 під час випередження велосипеду «САЛЮТ», під керуванням водія ОСОБА_7 , не дотримався безпечного інтервалу, тим самим створив небезпеку дорожнього руху. Після цього, продовжуючи рух керованого ним автомобіля «ЗАЗ-1102 7040», номерний знак НОМЕР_1 , водій ОСОБА_4 змінив напрямок руху ближче до правого краю проїзної частини, при цьому не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху. Хоча водій ОСОБА_4 мав об`єктивну можливість обрати безпечний інтервал руху та перед зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним та не створить небезпеки для інших учасників руху, та повинен був так зробити, але не зробив. В результаті необережних дій водія ОСОБА_4 та невиконання ним вимог ПДР України виникло зіткнення передньої правої частини керованого ним автомобіля «ЗАЗ-1102 7040», номерний знак НОМЕР_1 , з задньою лівою частиною велосипеда «САЛЮТ» під керуванням водія ОСОБА_6 .

В свою чергу, водій велосипеду «САЛЮТ» ОСОБА_6 своїми однобічними діями не міг вплинути на розвиток даної дорожньо-транспортної пригоди.

Надалі водій ОСОБА_4 , після зіткнення керованого ним автомобіля «ЗАЗ-1102 7040», номерний знак НОМЕР_1 , з велосипедом «САЛЮТ», під керуванням водія ОСОБА_6 , в порушення вимог п.2.10 «а» та «в» ПДР України продовжив рух керованого ним автомобіля, тим самим залишив місце пригоди та перемістив транспортний засіб, що мав причетність до пригоди.

Внаслідок ДТП водій велосипеду «САЛЮТ» ОСОБА_6 , з отриманими травмами був доставлений для надання медичної допомоги до КУ «Вознесенська ЦРЛ».

Згідно висновку судово-медичної експертизи №92 від 15.03.2016 року у ОСОБА_6 на момент звернення до КУ «Вознесенська ЦРЛ» мали місце тілесні ушкодження у вигляді: відкритого переламу обох кісток лівої гомілки, який відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя.

Причиною настання даної ДТП стали злочинні порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п.1.3. 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 10.1, 13.1, 13.3 ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з виниклими наслідками.

Обвинувачений ОСОБА_4 пред`явлене обвинувачення визнав повністю, не оспорюючи обставини, зазначені в обвинувальному акті. Повністю визнав позов прокурора в інтересах КУ «Вознесенська ЦРЛ» і міської лікарні №3 м.Миколаєва щодо понесених цими закладами витрат на лікування потерпілого ОСОБА_6 . Уточнений позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з нього 7000 гривень моральної шкоди визнав частково та при його вирішенні поклався на розсуд суду. На підставі ст.63 Конституції України від дачі показань відмовився, повністю визнавши свою вину.

Представник цивільного відповідача ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» повністю визнав цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення із страхової компанії матеріальної шкоди у розмірі 22163,17 грн. та моральної шкоди у розмірі 1108,16 грн. Щодо судових витрат потерпілого у розмірі 800 грн. на оплату послуг адвоката просив стягнути їх із страхової компанії пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та потерпілий, представник цивільного відповідача також не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч.3 ст.349 КПК України, та з`ясувавши, що вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, - визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставив, які ніким не оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що того дня він разом із другом ОСОБА_8 поїхали до смт.Олександрівка. Рухалися по дорозі до шосе Братське-Вознесенськ на велосипедах, він їхав спереду, а ОСОБА_8 позаду. Потім його вдарила машина і він більше нічого не пам`ятає. До тями прийшов через добу у лікарні. Моральну шкоду, задану злочином в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 просив стягнути у розмірі 7000 грн., пояснивши її наявність витратами на лікування, які були викликані тривалим та вартісним лікуванням, необхідністю сплачувати витрати у лікарні, які не можна підтвердити доказами, в тому числі й на різні види допомоги лікарні, а також понесеними стражданнями через завдану шкоду власному здоров`ю.

Окрім власного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, показань потерпілого ОСОБА_6 , вина обвинуваченого підтверджується також фактичними даними, що містяться в письмових доказах, наданих стороною обвинувачення.

Так, згідно із протоколом огляду місця ДТП від 11.07.2015 року із схемою та фототаблицями було зафіксовано дані про ДТП, вчинене ОСОБА_4 . Актом від 13.07.2015 року про обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги, де сталося ДТП не було виявлено порушень стандартів щодо дорожнього покриття та стану дороги,

Згідно із висновком Вознесенської ЦРЛ від 11.07.2015 року, складеним о 22.50 годині, водій ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння, показник тесту Драгер 1,48 проміле.

Обвинувачений ОСОБА_4 має посвідчення водія, видане 30.08.1996 року №053442 та страховий поліс страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №А1/1928261, дійсний до 11.12.2015 року.

Висновок експертизи технічного стану транспортного засобу №2/142 від 19.08.2015 р. виключає наявність технічних несправностей у автомобіля «ЗАЗ-1102 7040» номерний знак НОМЕР_1 .

Висновок експертизи технічного стану транспортного засобу №2/143 від 19.08.2015 р. - виключає наявність технічних несправностей у велосипеду «Салют», на якому рухався потерпілий ОСОБА_6 .

Висновок судової транспортно-трасологічної експертизи №4/90 від 20.08.2015 р. підтвердив, що в момент первинного зіткнення автомобіль «ЗАЗ-1102 7040» номерний знак НОМЕР_1 розташовувався передньою правою частиною до задньої лівої частини велосипеда «Салют»; під час первинного зіткнення вказаний автомобіль контактував передньою правою частиною до задньої лівої частини велосипеда «Салют» під кутом вірогідно близьким до 0 градусів.

Згідно із даними судової авто-технічної експертизи по дослідженню механізму дорожньо-транспортної пригоди (висновок експерта №09-1-677 від 03.11.2016 р.) - в дорожній ситуації, обставини якої розглядаються, водій автомобіля «ЗАЗ-1102 7040» р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності до вимог п.10.1, п.13.1 та п.13.3 Правил дорожнього руху України. В діях водія автомобіля «ЗАЗ-1102 7040» р/н НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності технічним вимога п.10.1, п.13.1 та п.13.3 Правил дорожнього руху України. Водій автомобіля «ЗАЗ-1102 7040» р/н НОМЕР_1 ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти виникненню дорожньо-транспортної пригоди шляхом дотримання технічних вимог п.10.1, п.13.1 та п.13.3 Правил дорожнього руху України. Водій велосипеду «Салют» ОСОБА_6 з технічної точки зору знаходився у аварійній ситуації, що і регламентується вимогами Правил дорожнього руху України. В дорожній ситуації, обставини якої викладені у вихідних даних постанови про призначення експертизи, у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди з технічної точки зору знаходяться дії водія автомобіля «ЗАЗ-1102 7040» р/н НОМЕР_1 ОСОБА_4 , які не відповідали технічним вимогам п.10.1, п.13.1 та п.13.3 Правил дорожнього руху України.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №92 від 15.03.2016 року у потерпілого ОСОБА_6 на момент звернення до КУ «Вознесенська ЦРЛ» мали місце тілесні ушкодження у вигляді: відкритого переламу обох кісток лівої гомілки, який відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя; не виключається можливість утворення наявних у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень при зіткненні легкового автомобіля, що рухався позаду нього у попутному напрямку з задньою частиною керованого ОСОБА_6 велосипеду з наступним падінням його на передній капот автомобіля, удар об переднє вітрове скло салону автомобіля та падінням на тверду поверхню дорожнього покриття

Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого хірургічного відділення №5416 від 11.07.2015 року ОСОБА_6 мав діагноз: відкритий оскольчатий перелам обох кісток лівої гомілки зі зміщенням з обширною разміженною раною м`яких тканин. Рвані рани лівої гомілки, лівої ступні. Садна правої поперекової області. Був направлений на подальше лікування до травматологічного відділення міської лікарні № 3 м.Миколаєва, де лікувався згідно із випискою із історії хвороби №7699/1390 і йому було проведено операцію, період перебування у лікарні з 03.08.2015 по 12.08.2015 року та згідно і випискою №8041 із 12.08.2015 по 28.08.2015 року.

Суд, дослідивши під час судового розгляду провадження всі зібрані та надані сторонами докази і оцінивши їх в сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94, ч.3 ст.349 КПК України, приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю і його дії кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України є щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий; на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра - не перебуває, позитивно характеризується, є інвалідом 3 групи, має місце проживання та міцні соціальні зв`язки, а також те, що злочин, який вчинив ОСОБА_4 в силу ст.12 КК України належить до тяжких злочинів, за наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, - суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення йому покарання у вигляді позбавлені волі у межах санкції ч.2 ст.286 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням із застосування додаткового покарання, передбаченого цією статтею.

Пред`явлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди у розмірі 28891,84 грн., далі ним уточнений та зменшений до 7000 грн., та до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 22163,17 грн. та моральної шкоди у розмірі 1108,16 грн., завданої злочином, - підлягає задоволенню в повному обсязі в розмірі заявленої шкоди, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Оскільки цивільний відповідач ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» в особі представника ОСОБА_5 , - повністю визнала пред`явлений до неї цивільний позов потерпілого, то він підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини визнані сторонами - не підлягають доказуванню, а згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пред`явлений та уточнений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди у розмірі 7000 грн. підлягає повному задоволенню з огляду на наступне.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З огляду на надані потерпілим та досліджені під час судового засідання докази, суд вважає, що він має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що йому в результаті протиправних дій обвинуваченого було заподіяно моральну шкоду, яка полягала у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також з огляду на ті негативні емоції, які він переніс як під час вчинення протиправних дій обвинуваченим відносно нього, так і під час наступного тривалого лікування.

Також потерпілим ОСОБА_6 заявлено вимогу про стягнення на його користь з відповідачів 800 грн. витрат на правову допомогу, які частиною 1 статті 118 КПК України віднесено до процесуальних витрат. В підтвердження понесення цих витрат потерпілим надано квитанцію до прибуткового касового ордера №85 від 11.11.2016 р. про оплату правової допомоги адвоката ОСОБА_9 у розмірі 800 грн.

Пункт 35 Постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачає, що: «При повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів», - тому ці витрати слід розділити між відповідачами пропорційно відповідно до розміру задоволених судом позовних вимог.

Прокурором було заявлено цивільний позов в інтересах комунальної установи «Вознесенська центральна районна лікарня» про відшкодування вартості понесених витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 в сумі 2766,80 грн., які підтверджені довідкою від 04.05.2016 року №707/06, а також на користь міської лікарні №3 м.Миколаєва у розмірі 7543,71 грн., які підтверджені довідкою від 11.05.2016 року №669/01-06 і довідкою від 11.05.2016 року №671/01-06.

Вказані позовні вимоги обвинувачений ОСОБА_4 визнав, а тому вони підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Оскільки відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, - стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають витрати за проведення експертиз у даному провадженні на загальну суму 6714 грн. 50 коп.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі із призначенням йому додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Пред`явлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 22163,17 грн. та моральної шкоди у розмірі 1108,16 грн., - задовольнити повністю.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» на користь потерпілого ОСОБА_6 22163,17 грн. матеріальної шкоди та 1108,16 грн. моральної шкоди, а всього 23271,33 грн.

Уточнений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди у розмірі 7000 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 7000 грн. моральної шкоди, завданої злочином.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 та ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» на користь потерпілого ОСОБА_6 витрати на правову допомогу у розмірі 800 гривень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме із ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» - 615 грн.; з обвинуваченого ОСОБА_4 185 грн.

Пред`явлений прокурором цивільний позов в інтересах комунальної установи «Вознесенська центральна районна лікарня» про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 в сумі 2766,80 грн., а також на користь міської лікарні №3 м.Миколаєва у розмірі 7543,71 грн., - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь комунальної установи «Вознесенська центральна районна лікарня» 2766,80 грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь міської лікарні №3 м.Миколаєва у розмірі 7543,71 грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 6714 грн. 50 коп.

Зняти арешт із речових доказів, а саме: з автомобіля «ЗАЗ-1102 7040», номерний знак НОМЕР_1 та повернути його ОСОБА_4 ; з велосипеда «Салют» та повернути його ОСОБА_6 .

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя (підпис) ОСОБА_1

Згідно оригіналу: Суддя: