Справа № 545/3409/16-к
Провадження № 1-в/545/1427/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.12.2016 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в режимі відеоконференції клопотання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровськ, Одеської області, громадянина України, освіта неповна вища, одруженого, зареєстрованого та до засудження проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

Засуджений вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.10.2014 року за ст. 286 ч. 3 КК України до 8 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки,

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 30.03.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 12.07.2013 р. по 28.07.2015 р.

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув 1/2 строку покарання і довів своє виправлення.

В судовому засіданні засуджений своє клопотання підтримав та прохав його задовольнити.

Представник колонії в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував .

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, вважає, що засуджений за час відбування покарання не довів своє виправлення і тому не заслуговує на застосування до нього умовно дострокового звільнення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2,п.1 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 1/2 строку покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так, ОСОБА_5 засуджений вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.10.2014 року за ст. 286 ч. 3 КК України до 8 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. Потерпілими від вчиненого засудженим злочину були 3 особи, 2 з яких, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень померли.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 30.03.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 12.07.2013 р. по 28.07.2015 р.

За час відбування покарання в установі засуджений мав 6 заохочень у виді подяки ( 3 рази ) та зняття раніше накладеного стягнення ( 3 рази ) і 23 стягнення (у виді попередження , догани та ДІЗО 15 діб ) .

Як вбачається з характеристик на засудженого від 17.03.2016 року , 14.04.2016 року ОСОБА_5 характеризується негативно( Т.2 а.о.с.89 , 99 ) , згідно характеристики від 03.10.2016 року ОСОБА_5 характеризується посередньо, на шлях виправлення не став. Згідно витягу з протоколу № 5 від 17.03.2016 року та № 8 від 14.04.2016 року спільного засідання комісії Крюківської ВК № 29 та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації ОСОБА_5 було відмовлено в в застосуванні пільг у виді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким за ст.82 КК України та умовно достроковому звільненні за ст.81 КК України як такому, що не став на шлях виправлення (Т.2 а.о.с. 91, 102 ). Вказане підтверджується також опитувальними листами керівників частини та служби ВК , згідно яких всі 7 працівників установи вказали , що ОСОБА_5 не заслуговує на застосування до нього пільги ( Т.2 а.о.с. 88 ,98).

13.01.2016 року рішенням профілактичної комісії установи ВК ОСОБА_5 був визнаний злісним порушником режиму тримання та поставлений на профілактичний облік ( Т.2 ,а.о.с.89,72), 14.07.2016 року було продовжено перебування його на профілактичному обліку як злісного порушника режиму відбування покарання ( Т.2 а.о.с.118 ) та лише 15.09.2016 року знятий з обліку.

Таким чином , судом встановлено , що під час відбуття призначеного покарання засуджений мав нестабільну поведінку, неодноразово систематично на протязі всього періоду відбуття покарання порушував вимоги режиму , тривалий час перебував на обліку як злісний порушник режиму відбування покарання ,а заохочення були застосовані лише за останній період відбуття покарання , починаючи з кінця квітня 2016 року ,а тому суд вважає , що засуджений не став на шлях виправлення,

Крім того, в порушення вимог наказу МЮУ № 478/5/180/375/212/258 від 28.03.2012 року не здійснена перевірка можливості проживання засудженого після його звільнення за обраним місцем проживання та відповідно не вирішено питання проживання засудженого.

Відмовляючи в задоволенні подання, суд враховує особу засудженого, дані про поведінку засудженого і його ставлення до праці за весь період відбування покарання, виходить з того, що єдиною та достатньою підставною умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що повинно підтверджуватися його сумлінною поведінкою та ставленням до праці у процесі відбування покарання.

Таким чином, суд вважає, що наведені обставини свідчать про нестабільну поведінку засудженого, не додержання ним вимог режиму відбування покарання та відповідно не можуть свідчити про виправлення ОСОБА_5 , його сумлінну поведінку та чесне ставлення до праці, за весь період відбування покарання і тому приходить до висновку, що необхідні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, ст.539 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1