Справа № 384/647/16
Провадження № 1-кп/386/33/17
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою
23 березня 2017 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у кримінальному провадженні №0000294 клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Татарбунари Одеської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого утриманців, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 04.09.2014 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області по ч.1 ст.263, ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, звільнений 04.09.2015 року по відбуттю строку покарання,

- у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

встановив:
На розгляді у Голованівському районному суді Кіровоградської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000294 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2016 року відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, який продовжено ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 23.01.2017 року на 60 днів до 24 години 00 хвилин 23 березня 2017 року.

Клопотань про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2016 року, не надійшло.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, продовжують існувати.

Обвинувачений в судовому засіданні просив за можливості не продовжувати строк тримання під вартою, оскільки хворіє, а медична допомога, яка надається не в повній мірі задовольняє його вимоги щодо лікування.

Захисник в судовому засіданні не підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , зазначив про відсутність ризиків визначених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та оскільки обвинувачений хворіє просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши клопотання та доводи прокурора, думку інших учасників судового провадження щодо необхідності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника який заперечив щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , перевіривши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити, виходячи з наступних підстав.

За нормами ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою має бути розглянуто до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою у продовженні строку тримання під вартою має бути відмовлено (частини 4, 5 ст. 199 КПК України).

В матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про обґрунтовану підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке відносяться до тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до десяти років.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема Рішення Європейського суду з прав людини від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» та від 12 січня 2012 року у справі «Тодоров проти України», згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення. Для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою суд враховує, що обвинувачений, який зазначив про те, що він хворіє та отримує, хоч і не в тій мірі, в якій бажає, медичну допомогу, є повнолітньою людиною, за місцем проживання характеризується негативно, ніде не працює, схильний до скоєння правопорушень, дружини не має, дітей на утриманні не має, інших утриманців не має, обвинувачується у вчиненні злочину відносно своєї співмешканки, з якою проживав, неодноразово вчиняв злочини за що був засудженим, останній раз 04.09.2014 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога Вільшанської ЦРЛ не перебуває.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що ризики передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, оскільки ОСОБА_5 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, та може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення, за що був засудженим.

При цьому суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_5 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі не продовження щодо нього строку тримання під вартою.

Суд не знайшов підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , яке б було достатнім для запобігання наведеним ризикам, оскільки особисте зобов`язання не може бути застосоване до обвинуваченого через тяжкість злочину в якому він обвинувачується, яке відноситься до тяжких злочинів; відсутні особи, які могли би поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язань при застосуванні особистої поруки; у підозрюваного відсутні грошові кошти для внесення застави, осіб які б бажали внести такі кошти не встановлено.

Зміна запобіжного заходу на домашній арешт у зв`язку з необхідністю лікування обвинуваченого в іншому місті, не забезпечить дієвості застосування такого запобіжного заходу, оскільки домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави у зв`язку з тим, що тримання під вартою обрано у кримінальному провадженні щодо злочину, який вчинено із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів, тобто з 23 березня 2017 року (з дня постановлення цієї ухвали) по 21 травня 2017 року до 24 години 00 хвилин.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 196, 197, 199, 205, 315, 331 КПК України, суд -

постановив:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000294 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Татарбунари Одеської області, на 60 днів, тобто з 23 березня 2017 року до 24 години 00 хвилин 21 травня 2017 року.

Ухвала діє до 24 години 00 хвилин 21 травня 2017 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Суддя: підпис

Згідно з оригіналом:

Суддя: ОСОБА_1