Справа №485/957/16-к 13.12.2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 4 серпня 2016 року, якою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.03.2013р КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6

встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду та задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Заводським районним судом м. Миколаєва від 15.03.2013р.

Короткий зміст ухвали.
Ухвалою суду залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Заводським районним судом м. Миколаєва від 15.03.2013р КК України.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі засуджений вказує, що на теперішній час знаходиться на стаціонарному лікуванні в 4 загоні у зв`язку з загостренням хвороби, проте раніше був працевлаштований у 1 загоні.

Вказує, що зробив ремонт в палаті в якій проживав та замінив віконну раму, в своєму загоні займається суспільно корисною працею, а саме стриже засуджених.

Крім того, зазначає, що не має жодного стягнення, що на думку засудженого свідчить про його виправлення та усвідомлення наслідків скоєного злочину.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
Згідно ухвали суду встановлено, що вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 березня 2013 року ОСОБА_5 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.289, ст. 70, ст. 71 КК України та призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волів.
Початок строку - 17 серпня 2012 року, кінець строку 4 травня 2017 року.
Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 06.05.2016р. згідно ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання термін перебування під вартою з 17.08.2012 року по 30 травня 2013 року.
25 серпня 2016 року до Снігурівського районного суду Миколаївської області надійшла заява засудженого ОСОБА_5 в якій він просив суд застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від покарання на не відбутий термін покарання.
Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 4 серпня 2016 року клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного Заводським районним судом м. Миколаєва від 15.03.2013р. - залишено без задоволення.

Відмовляючи в задоволені клопотання засудженого суд зазначив, що згідно рішення комісії Снігурівської ВК №5 Миколаївської області з розгляду питань про можливість представлення засуджених до умовно-дострокового звільнення від 14 квітня 2016 року, засудженому ОСОБА_5 відмовлено в поданні матеріалів до суду на умовно-дострокове звільнення, як такому, що не довів свого виправлення, та потребує часу для усвідомлення наслідків скоєного злочину, а тому на думку суду підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 немає. .

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без зміни, дослідивши матеріали судової справи та особової справи засудженого ОСОБА_5 , обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного.
Статтею 81 КК України передбачені підстави, за яких може бути застосовано умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання: відповідно до ч. 2 якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення: відповідно до п.2 ч. 3 зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менш двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 березня 2013 року ОСОБА_5 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289, ст. 70, ст. 71 КК України та призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волів.
Початок строку - 17 серпня 2012 року, кінець строку 4 травня 2017 року.
Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 06.05.2016р. згідно ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання термін перебування під вартою з 17.08.2012 року по 30 травня 2013 року.
В Снігурівській виправній колонії № 5 Миколаївській області ОСОБА_5 відбуває покарання з 07.06.2013 р.
На час апеляційного розгляду (13.12.2016р.) засудженим фактично відбуте покарання строком 4 років 1 місяць 9 днів позбавлення волі ( з урахуванням застосування до нього положень ч.5 ст. 72 КК України), а невідбута частина покарання становить 4 місяці 21 день позбавлення волі.
Кінець строку відбування покарання засудженим визначено 04.05.2017р. з урахуванням рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 15.03.2013 р. про зарахування в строк відбування покарання терміну попереднього ув`язнення.

Таким чином, засудженим ОСОБА_5 , фактично відбута частина покарання становить більше двох третин строку покарання призначеного йому за вироком суду за вчинення тяжкого злочину.
Висновок про можливість застосування умовно дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Відповідно до характеристики Снігурівської ВК №5 від 14.04.2016 року засуджений ОСОБА_5 порушень вимог режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не має. Дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується. Намагається виконувати законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Намагається не допускати порушення вимог пожежної безпеки. Підтримує соціально-корисні зв`язки з родичами.

Вину у вчиненні злочинів засуджений визнає, що свідчить про його належне ставлення до вчиненого.

Посилання суду на те, що ОСОБА_5 не працевлаштований, не може бути прийнято апеляційним судом до уваги, оскільки відповідно до медичної довідки, виданої спеціалізованою туберкульозною лікарнею Снігурівської ВК №5 (а.с. 68 особової справи засудженого) ОСОБА_5 проходить курс лікування від туберкульозу легень. З цієї ж обставини засуджений до виконання робіт по благоустрою установи покарань не залучався. Даних про те, що засуджений ОСОБА_5 ухилявся або відмовлявся від роботи, в матеріалах як особової справи так і в матеріалах судового провадження немає.
Окрім цього, з рідними засуджений ОСОБА_5 підтримує соціально-корисні зв`язки, спілкується шляхом листування, за час відбування покарання характеризується посередньо, про що вказано у характеристиці.
Враховуючи викладене, у суду апеляційної інстанції є достатні підстави вважати, що за час відбування покарання у зазначеній виправній установі ОСОБА_5 характеризується не посередньо, як визначив суд першої інстанції, а в цілому позитивно, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому він може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково, відповідно до положень ст.. 81 КК України.
За такого, на підставі ст.ст. 407 ч.1 п. 4, 409 ч.1 п. 2, 411 ч.1 п. 1 КПК України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду 1 інстанції фактичним обставинам справи, з постановленням нової ухвали про застосування умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 411, 419, 424, 532, 537, 539 КПК України, апеляційний суд -
постановив:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 4 серпня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання скасувати.
Клопотання засудженого ОСОБА_5 задовольнити. На підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково звільнити від відбування покарання, призначеного йому вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 березня 2013 року на строк 4 місяці 21 день позбавлення волі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді