справа №176/236/17
провадження №1-в/176/51/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2017 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції з приміщенням Жовтоводської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області (№ 26), клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання, яке надійшло від засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі Грузія, громадянина України, засудженого: 14.07.2015 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі 3 роки 3 місяці, за ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 березня 2016 року засудженому ОСОБА_3 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахований строк попереднього ув`язнення за період 06.04.2015 року по 14.08.2015 року, який відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії № 26,
за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , представника Жовтоводської ВК № 26 за довіреністю ОСОБА_5 засудженого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 засуджений 14.07.2015 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі 3 роки 3 місяці. Початок строку відбування покарання 06.04.2015 року, кінець строку відбування покарання згідно ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28.03.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України є 28.02.2018 року.
Засуджений ОСОБА_3 заявляє клопотання про його умовно-дострокове звільнення з посиланням на положення ст. 81 КК України.
Заслухав засудженого, який підтримав заявлене клопотання, підтвердив наявність накладеного стягнення, окрім того пояснив, що вже більш як 2 місяці на виробництві установи він не працевлаштований, представника Жовтоводської ВК №26, який просив постановити судове рішення на розсуд суду, виходячи з поведінки засудженого, думку прокурора, який підтримав клопотання та вважав, що вже досягнута мета виправлення, вивчивши матеріали особової справи на засудженого та підстави клопотання, суд приходить до наступного.
Умовно-дострокове звільнення можливо при обов`язковій і одночасній наявності зазначених у законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого.
Висновок про виправлення засудженого має бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.
Пленум Верховного Суду України в постанові №2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну покарання більш м`яким" звернув увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для вирішення питання про досягнення цілей покарання. Головною підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є доведеність і переконаність суду, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому необхідно враховувати зразкове дотримання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, ставлення засудженого до скоєного злочину, праці та навчання, його наміри про приєднання до суспільно-корисної праці, потреба в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштуванні.

При цьому Пленумом Верховного Суду України також звернуто увагу на те, що сумлінне поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в утриманні від порушень режиму відбування, а й активна форма поведінки, яка за своєю суттю полягає, зокрема, у прагненні своєю діяльністю спокутувати провину за скоєний злочин, а сумлінне ставлення до праці - постійна усвідомлена участь у суспільно-корисній праці, систематичному виконанні і перевиконанні виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи і т.і.

Судом встановлено, що витікає і підтверджується матеріалами особової справи засудженого, характеристиками в особовій справі на засудженого, матеріалами про стягнення і заохочення, що в місцях позбавлення волі за вироком суду ОСОБА_3 знаходиться з 10.04.2015 року, з цього часу утримувався в Дніпропетровському СІ, режим ув`язнення не порушував, характеризувався посередньо, заохочень не мав, стягнень не мав.

В Жовтоводській ВК №26 продовжує відбувати покарання з 26.10.2015 року.

За період відбування покарання з цього часу у виправній колонії має одне суворе стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятора на 3 доби за вилучені заборонені речі (гральні карти) накладене начальником колонії, також має 3 заохочення.

Заохочення до ОСОБА_3 застосовані перше правами начальника колонії за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці у 4 му кварталі 2015 року у вигляді подяки - 28.12.2015 року, друге за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці та за виконання робіт з благоустрою колонії, тобто майже за три місяці до того як до нього в наступному було застосоване стягнення у вигляді 3 діб ДІЗО за вилучені заборонені речі, і останнє від 15.02.2017 року у вигляді подяки за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці.

Суд враховує, що ОСОБА_3 тривалий час був працевлаштований на виробництві установи в бригаді № 110 дільниці ТНС. Втім, наявність стягнення і заохочень, які були накладені та застосовані до ОСОБА_3 на протязі всього періоду відбування покарання в установі, які чередувались одне за одним (заохочення-стягнення-заохочення), та останнє заохочення застосоване менш ніж за місяць до звернення, не доводять сталу та однозначну поведінку засудженого, не вказують та не підтверджують обставини, що ОСОБА_3 змінився та став на шлях виправлення , а тим більше виправився.

Після накладання стягнення 01.06.2016 року мав лише одне заохочення від 15.02.2017 року, яке є єдине після попереднього стягнення, а не два і більше, що також не доводить систематичні регулярні прояви примірної поведінки, а тим більше на протязі певного тривалого часу, та як таке не доводить стабільну поведінку і те, що засуджений ОСОБА_3 після останнього стягнення, на цей час став на шлях виправлення і довів своє виправлення.
Крім того, згідно передуючих характеристик, які маються в матеріалах особової справи станом на 03.06.2016 р, 29.07.2016 р., 22.12.2016 р., 03.02.2017 р., підтверджується, що ОСОБА_3 характеризувався лише задовільно, був працевлаштований на виробництві установи, але норм виробітку не виконував (а.с. 42, 58, 68, 72 ч.2).

За цей час розглядався на адміністративних комісіях установи стосовно застосування ст. 101 КВК України 03.06.2016 р., 22.12.2016 р. - та відмовлено, як такому який не стає на шлях виправлення, розглядався стосовно застосування ст. 82 КК України 29.07.2016 р., 03.02.2017 р. відмовлено як такому, який не став на шлях виправлення. Відповідно до ст. 81 КК України на адміністративній комісії розглядався 03.02.2017 року відмовлено як такому який не довів своє виправлення.
За вищенаведених обставин, оцінюючи їх в сукупності з даними про особу засудженого ОСОБА_3 , який являється засуджений і відбуває покарання за тяжкий злочин проти власності, а умовно-дострокове звільнення особи від подальшого відбування призначеного покарання передбачає її повернення до суспільно-громадського життя, суд приходить до висновку і вважає, що його умовно-дострокове звільнення від покарання є передчасним та клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення від покарання - відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення учасники процесу можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом її подачі через даний міський суд.

Оскарження прокурором ухвали суду зупиняє її виконання.

Суддя : ОСОБА_1