Справа № 478/2596/16-к Провадження № 1-кс/478/210/2016

28.12.2016 року
Казанківський районний суд Миколаївської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю:
слідчого - ОСОБА_3 ,
прокурора - ОСОБА_4 ,
потерпілих - ОСОБА_5
Заступник начальника СВ Казанківського ВП Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулась до Казанківського районного суду Миколаївської області з клопотанням, погодженим прокурором у кримінальному провадженні начальником Казанківського відділу Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , у якому просила:
Підставами для арешту майна слідчий вказує, що 14.09.2016 року до ЧЧ Казанківського ВП Новобузького відділу ГУНП в Миколаївській області, надійшов рапорт заступника начальника СВ Казанківського ВП, про те, що до Казанківського ВП Новобузького відділу ГУНП в Миколаївській області, надійшли звернення мешканців с. Весела-Балка, про те, що посадові особи ПП «Агротех», підробили договори оренди землі.
В ході досудового розслідування було допитано потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_9 та встановлено наступне.
Як показав ОСОБА_7 , йому належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 5.8123 га, яка розташована на землях Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області. В 2013 році ним був укладений договір оренди земельної ділянки з ПП «Агротех», даний договір було укладено до 31.12.2017 року, однак він не був зареєстрований та йому наданий. В кінці березня 2016 року він усно звернувся з попередженням до ПП «Агротех», яке повідомив про своє небажання продовжувати договір оренди і проханням повернути земельну ділянку. Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно видану Казанківським районним управлінням юстиції в жовтні 2016 року, ОСОБА_7 стало відомо, що не ставлячи його до відома, ПП «Агротех» уклало 01.05.2016 року договір оренди його земельної ділянки з ТОВ «Ватутіна». Строк дії договору 10 років. Даний договір було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Харківським нотаріусом ОСОБА_10 .
Як показав ОСОБА_9 , йому належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 9,05 га, яка розташована на землях Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області. 10.06.2013 року ним був укладений договір оренди земельної ділянки з ПП «Агротех», даний договір було укладено до 31.12.2017 року, та надано йому, однак даний договір не був зареєстрований. 07.04.2016 року він звернувся до Казанківської районної державної адміністрації, де вказав, що договір оренди землі не зареєстрований та він не бажає реєстрації договору і буде обробляти землю самостійно. Про вказані обставини, він попередив ПП «Агротех» із проханням повернути земельну ділянку. У зв`язку з наведеним між ОСОБА_9 та ПП «Агротех» було укладено угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки та складено акт приймання передачі земельної ділянки.
Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно видану Казанківським районним управлінням юстиції від 29.04.2016 року йому стало відомо, що не повідомивши його, ПП «Агротех» уклало договір оренди його земельної ділянки з ТОВ «Ватутіна». Строк дії договору 10 років. Даний договір було внесено до державного реєстру речових прав на нерухоме майно Харківським нотаріусом ОСОБА_10 .
Як зазначає ОСОБА_9 про укладення даного договору йому не було відомо, договір він не підписував, довіреностей на укладання вказаного договору нікому не надавав. Договір оренди, укладений з ТОВ «Ватутіна» у нього відсутній. Чому даний договір внесено в державний реєстр речових прав на нерухоме майно йому не відомо.
Обґрунтовуючи своє клопотання наведеними обставинами, а також мотивуючи необхідність накладення арешту на майно слідчий вказує, що заборона користуватися, розпоряджатися земельною ділянкою є важливим заходом, який підлягає застосуванню з метою попередження можливості винної особи усунути наслідки вчинених протиправних дій та є підстави вважати, що воно є доказом злочину. Накладення арешту як захід забезпечення кримінального провадження необхідно для забезпечення збереження речового доказу та використання для досудового розслідування кримінального провадження.
Також слідчий вказує, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У судовому засіданні слідчий, прокурор підтримали подане клопотання, просили про його задоволення. Представник потерпілих просив задовольнити клопотання частково, а саме: накласти арешт на майно у виді заборони ТОВ «Ватутіна» на використання земельних ділянок потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в іншій частині відмовити.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
З огляду на ч. 3, 4 та 5 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Аналіз вище зазначеної норми закону свідчить, що КПК України чітко передбачені підстави для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Проаналізувавши вищевикладені законодавчі норми, обставини справи та надані матеріали, виходячи з принципів законності, об`єктивності, доцільності, справедливості та розумності, вважаю, що належні та достатні докази на підтвердження вимог клопотання, слідчим надано не було, зокрема, підстави для застосування вищевказаних заходів забезпечення кримінального провадження, про які просить слідчий, на даний час відсутні.
Так, не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування вищевказаного виду заходу забезпечення кримінального провадження; що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власників земельних ділянок та господарську діяльність юридичної особи, про який йдеться в клопотанні прокурора; що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається до суду з даним клопотанням.
Крім того, клопотання та матеріали додані до нього не вказують того факту, що земельні ділянки взагалі використовуються, не додано пояснень особи, яка використовує такі земельні ділянки щодо правових підстав їх використання. Протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 також відсутній.
Також, з обставин встановлених в судовому засіданні під час розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна вбачається фактична мета та підстави для накладення арешту на майно, яка зводиться до необхідності унеможливити завдання шкоди власникам земельних ділянок внаслідок кримінального правопорушення, що полягає у продовженні використання ТОВ «Ватутіна» земельних ділянок.
Проте, у ст. 170 КПК України таких підстав і мети для накладення арешту на майно не зазначено, оскільки даною нормою передбачено, зокрема про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Враховуючи наведене вище, керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Казанківського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1