АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 531/1037/16-к Номер провадження 11-кп/786/145/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтави матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 20 вересня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою клопотання старшого слідчого СВ Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області за погодженням з прокурором начальником Карлівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з звичайним наглядом у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України задоволено частково.

Застосовано до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку під наглядом лікаря психіатра за місцем проживання.

Своє рішення місцевий суд мотивував,тим, що не вбачає підстав для застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу, оскільки на досудовому слідстві не було враховано, що підозрюваний офіційно працює з 1.04.2013 р. у СТОВ «Нива» слюсарем по ремонту с/г техніки, а тому до нього можливо застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторного лікування під наглядом лікаря психіатра за місцем реєстрації.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу місцевого суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вказує, що судом зроблено висновок про можливість застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги виключно на підставі копії трудової книжки ОСОБА_9 , і жодним чином не мотивовано незгоду з висновком експерта судово психіатричної експертизи. Вважає, що місцевим судом застосовано положення п.1 ч.1, ч.2 ст. 94 КК України, які не підлягають застосуванню.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , заперечення захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 , дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 271 від 23.06.2016 року у ОСОБА_9 наявне психічне захворювання у виді шизофренії параноїчної, яким він страждає і в даний час. Наявне у ОСОБА_9 хронічне психічне захворювання позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в період інкримінованого йому протиправного діяння. ОСОБА_9 підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України, на даний час перед слідством та судом постати не може. Згідно з ч. З ст. 94 КК України потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Допитаний судом першої інстанції експерт ОСОБА_10 підтримав указаний висновок і наголосив на необхідності застосування до ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
При цьому зазначив, що колегія із трьох експертів психіатрів дійшла висновку, що за станом свого психічного здоров`я ОСОБА_9 потребує саме такого виду примусового заходу медичного характеру..
Відповідно до ч. 10 ст. 101 КПК України висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з
висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку.
Згідно з ч. 2 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.
Разом з тим, приймаючи рішення про можливість застосування до ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, суд першої інстанції його належним чином не мотивував та зіслався виключно на копію трудової книжки ОСОБА_9 , згідно якої останній працює слюсарем з ремонту сільськогосподарської техніки у СТОВ «Нива».
Не мотивовано судом також жодним чином і незгоду з висновком експерта судово-психіатричної експертизи №271 від 23.06.2016 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо: 1) висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; 2) суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; 3) за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші; 4) висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.
Невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409, ст. 411 КПК України є підставою для скасування судового рішення.
В зв`язку з викладеним, ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали по справі.
Згідно до п.2 ч.3 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру ум разі застосування більш суворого виду примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до ч. З ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.
Враховуючи висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 271 від 23.06.2016 року, колегія суддів вважає, що ОСОБА_9 потребує більш суворого виду примусових заходів медичного характеру ніж визначено йому судом першої інстанції, зокрема застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Керуючись ст.ст.407, 409, 419, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 20 вересня 2016 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого СВ Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області за погодженням з прокурором начальником Карлівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з звичайним наглядом у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 .

Застосувати до ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Володимирівка Карлівського району Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Ухвала Апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3 х місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_11 ОСОБА_4