Справа № 1-101/2010
П О С Т А Н О В А

іменем України

"24" березня 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Дробинського О.Е.,

при секретарі Григоренко О.С.,

з участю прокурора Луценко С.В.,

захисника адвоката ОСОБА_1,

потерпілого ОСОБА_2,

законного представника потерпілого ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Вознесенська кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, не працює, мешкаючого за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Пушкінська, будинок №49/А, судимого

- 17.06.2008 року Заводським районним судом міста Миколаєва за ст. ст. 186ч.2, 304 КК України із застосуванням ст. ст. 70, 75, 76 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком випробування на 3 роки,

обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно обвинувального висновку підсудний ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 09 грудня 2009 року біля 23 години 00 хвилин в парку відпочинку імені ОСОБА_5, який розташовано в центрі міста Вознесенська Миколаївської області, він з метою заволодіння чужим майном, напав на неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2, та застосовуючи насилля, яке є небезпечним для життя та здоров`я в момент заподіяння, що виразилося в нанесенні удару рукою в обличчя, внаслідок чого ОСОБА_2 втратив свідомість, заволодів мобільним телефоном Самсунг М-610 вартістю 300 гривень, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку МТС вартістю 25 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 325 гривень 00 копійок, та спричинив легкі тілесні ушкодження в виді крововиливів в області голови, верхніх кінцівок, передньої та задньої поверхні грудної клітини.

Органом досудового слідства, умисні дії ОСОБА_4, викладені в обвинувальному висновку, кваліфіковані за ч.1 ст.187 КК України, як розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 в скоєнні даного злочину винним себе не визнав, та пояснив, що дійсно 09 грудня 2009 року в вечірній час він знаходився в приміщенні кафе Міленіум, яке розташовано в центрі міста Вознесенська Миколаївської області, за адресою: вулиця Синякова, 20. Того вечора він взагалі не знаходився на території парку відпочинку імені ОСОБА_5, який розташовано в центрі міста Вознесенська Миколаївської області. Нападу на неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 він не скоював, ніяке насилля до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 він не застосовував, ударів рукою в обличчя потерпілому не наносив. Мобільний телефон Самсунг М-610 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку МТС йому добровільно передав неповнолітній ОСОБА_2 за його проханням зателефонувати. Передача мобільного телефону йому в руки відбулася на сходинках при вході до приміщення кафе Міленіум. При цьому ОСОБА_2 був в свідомості, але в стані сильного алкогольного сп`яніння. Дані події відбувалися в присутності інших відвідувачів кафе Міленіум, які того вечора відпочивали в приміщенні кафе, та виходили на ганок кафе перекурити. Взявши мобільний телефон, він зайшов до приміщення кафе Міленіум, звідки здійснював телефонні дзвінки, вставивши до телефону свою картку оператора мобільного зв`язку. Коли повернувся із приміщення кафе на сходинки до входу в кафе, з метою повернути телефон ОСОБА_2, його там уже не було.

В судовому засіданні неповнолітній потерпілий ОСОБА_2 спочатку пояснив, що дійсно 09 грудня 2009 року біля 23 години 00 хвилин він повертався до свого місця помешкання, після відпочинку в кафе Міленіум, проходячи по центральній алеї парку відпочинку імені ОСОБА_5, біля пам`ятника ОСОБА_5. Саме в цьому місці на нього був скоєний напад підсудним ОСОБА_4, який напав на нього, та застосовув насилля, що виразилося в нанесенні удару рукою в обличчя, внаслідок чого він втратив свідомість. Коли він прийшов до тями, біля нього знаходився його знайомий ОСОБА_7, який надавав йому допомогу. При цьому він виявив, що в нього зник мобільний телефон Самсунг М-610 вартістю 300 гривень, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку МТС вартістю 25 гривень.

В подальшому при проведенні судового слідства неповнолітній ОСОБА_2, після допиту свідків, визнав, що його пояснення частково вигадані. Він того вечора знаходився в стані сильного алкогольного сп`яніння, погано пам`ятає події того вечора, взагалі не пам`ятає як, і де саме його помістили до салону таксі його знайомі: ОСОБА_7 та ОСОБА_8, з якими він відпочивав того вечора в кафе Міленіум, не пам`ятає де він отримав тілесні ушкодження, не заперечує факта того, що він міг і сам віддати підсудному ОСОБА_4 мобільний телефон при обставинах, які вказані підсудним ОСОБА_4 в судовому засіданні. Опинившись того вечора в свому помешканні, він матері сказав неправду про події того вечора, щоб якось виправдати своє становище, щодо втрати телефону, а також щодо стану сильного алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що дійсно 09 грудня 2009 року в вечірній час вони втрьох, тобто в кампанії з ними був ще ОСОБА_2, відпочивали в приміщенні кафе Міленіум. Дійсно того вечора ОСОБА_2 був дуже сп`янілим. Але вони категорично заперечують факт того, що вони знайшли на території парку відпочинку імені ОСОБА_5 непритомного потерпілого ОСОБА_2, та надавали йому допомогу, приводячи до тями. Навпаки в судовому засіданні дані свідки пояснили, що біля входу в приміщення кафе Міленум, тобто на сходинках, ОСОБА_2 повідомив, що у нього викрадено мобільний телефон. Але при цьому у ОСОБА_2 не було ніяких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що дійсно 09 грудня 2009 року в вечірній час в приміщенні кафе Міленіум відпочивала кампанія з трьох молодих осіб, в складі яких були ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2. Того вечора ОСОБА_2 був дуже сп`янілим. Вона дізналася що у ОСОБА_2 зник мобільний телефон, але при яких обставинах, в якому саме місці, та в який час її невідомо. Вона особисто знає ОСОБА_2, та знає яким він користується мобільним телефоном. Того вечора вона бачила мобільний телефон такої ж самої марки та такого ж самого вигляду, який був у ОСОБА_2 в руках у підсудного ОСОБА_4. Але при цьому у ОСОБА_2 не було ніяких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 ОСОБА_3, пояснила, що її неповнолітній син: ОСОБА_2, має в користуванні мобільний телефон Самсунг М-610 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку МТС. В ніч на 10 грудня 2009 року біля опівночі її син повернувся з кафе Міленіум, де він відпочивав із своїми знайомими, та розповів її, що біля 23 години 00 хвилин він повертався до свого місця помешкання, після відпочинку в кафе Міленіум, та проходив по центральній алеї парку відпочинку імені ОСОБА_5, в районі пам`ятника ОСОБА_5. Саме в цьому місці на нього був скоєний напад підсудним ОСОБА_4, який напав на нього, та застосовув насилля, що виразилося в нанесенні удару рукою в обличчя, внаслідок чого він втратив свідомість. Коли він прийшов до тями, біля нього знаходився його знайомий ОСОБА_7, який надавав йому допомогу. При цьому він виявив, що в нього зник мобільний телефон Самсунг М-610 вартістю 300 гривень, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку МТС вартістю 25 гривень. В зв`язку з чим вона звернулася з відповідною заявою до чергової частини Вознесенського МВ, повідомивши в заяві про обставини події зі слів її сина ОСОБА_2. Але в судовому засіданні після допиту свідків, вона не впевнена, що на її сина ОСОБА_10 було скоєно напад підсудним ОСОБА_4 на території парку відпочинку імені ОСОБА_5 в місті Вознесенську Миколаївської області.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11, яка є матір`ю підсудного ОСОБА_4 пояснила, що 09 грудня 2009 року в вечірній час її син ОСОБА_4 повернувся із приміщення кафе Міленіум, яке розташовано в центрі міста Вознесенська Миколаївської області, за адресою: вулиця Синякова, 20. Він приніс з собою мобільний телефон Самсунг М-610, та пояснив, що даний телефон йому дав подзвонити за його проханням молодий хлопець, який також відпочивав в приміщенні кафе Міленіум. Вона за номерами цього телефону, які зберігалися, зв`язалася з матір`ю цього хлопця та домовилася про зустріч, на якій збиралася повернути телефон. Приїхавши на зустріч з ОСОБА_3, вона не встигла передати її телефон, так як її там очуківали працівники міліції, які і вилучили в неї мобільний телефон Самсунг М-610.

В судовому засіданні захисником підсудного ОСОБА_4 ОСОБА_1 заявлено клопотання про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування, з мотивів неправильності досудового слідства, яка не може бути усунута в судовому засіданні. На думку захисника неправильність досудового слідства полягає в тому, що при порушенні кримінальної справи та при проведенні досудового слідства по кримінальній справі органом досудового слідства, всупереч вимогам ст. ст. 22, 64 КПК України були поверхово та однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Підсудний ОСОБА_4, потерпілий ОСОБА_2, законний представник потерпілого ОСОБА_2 ОСОБА_3 не заперечували проти задоволення судом клопотання захисника про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти направлення кримінальної справи на додаткове розслідування, мотивуючи свою думку тим, що неправільність досудового слідства виявлено в судовому засіданні, в результаті нових даних, установлених при судовому розгляді кримінальної справи.

Дослідивши думку учасників процеса відносно заявленого клопотання захисника про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування, суд вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню.

Задовольняючи клопотання захисника про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування, суд виходить з положень п.1 та п.2 ч.1 ст.64 КПК України.

Відповідно до п.1 та п.2 ч.1 ст.64 КПК України при провадженні досудового слідства, дізнання, розгляду кримінальної справи в суді підлягають доказуванню: подія злочину, тобто час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину, винність особи у вчиненні злочину та мотиви злочину. Встановлення події злочину є формулою обвинувачення, з якою пов`язані важливі процесуальні відносини та дії.

Досліджуючи докази по кримінальній справі, та аналізуючи матеріали кримінальної справи, щодо кваліфікації органом досудового слідства дій підсудного ОСОБА_4 за ч.1 ст.187 КК України, суд приходить до висновку, що матеріали кримінальної справи містять істотні суперечності.

Судом з цього приводу, крім показів учасників процеса були досліджені акт судово-медичного обстеження №874 від 11.12.2009 року /а.с.9-10/, та висновок судово-медичної експертизи №887 від 24.12.2009 року /а.с.33-34/, згідно яких у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 виявлені кровоотіки в області голови, верхніх кнцівок, передньої та задньої поверхні грудної клітини. В зазначеному висновку судово-медичної експертизи вказано, що дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, не виключена можливість їх утворення від ударів руками, ногами, за 1-3 доби до обстеження. При проведенні досудового слідства органом досудового слідства не досліджувався механізм утворення, та давність утворення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_2, щодо відповідності тілесних ушкоджень показам як самого потерпілого, так і свідків, допитаних як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні.

В зв`язку з тим, що висновки досудового слідства містять істотні суперечності, щодо доказів, отриманих під час судового слідства, та не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд визнає це неправільністю досудового слідства, внаслідок однобічності та неповноти, допущеної органом досудового слідства, яка не може бути усунута в судовому засіданні, та в звязку з чим, кримінальна справа підлягає направленню на додаткове розслідування.

Зібравши докази по кримінальній справі, зазначені вище, органом досудового слідства не звернута увага на те, що вони суперечать показанням учасників процеса, щодо об`єктивних даних, виявленим щодо обставин заволодіння мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_2. Провівши формально розслідування кримінальної справи, органом досудового слідства притягнуто до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за ч.1 ст.187 КК України, при цьому викладені в постанові про притягнення в якості обвинуваченого, а відповідно і в обвинувальному висновку, лише ті обставини події, які вказав неповнолітній ОСОБА_2, не перевіривши їх достовірність.

При проведенні додаткового розслідування необхідно провести детальне відтворення обстановки та обставин події як з ОСОБА_4, так і з неповнолітнім потерпілим ОСОБА_2, та свідками по кримінальній справі, з метою уточнення часу, місця, способу ті інших обставини вчинення злочину, встановити мотиви вчинення злочину. При виникненні істотних суперечностей в показаннях учасників процеса, провести очні ставки між раніше допитаними особами, відповідно до вимог ст.172 КПК України. Встановити інших осіб, з числа відвідувачів кафе Міленум, або обслуговуючого персоналу цього кафе, які б могли підтвердити чи спростувати версію ОСОБА_4, щодо обставин при яких у нього з`явився мобільний телефон потерпілого ОСОБА_2.

При проведенні досудового слідства ОСОБА_4, було заявлено клопотання, щодо проведення очних ставок між ним, та потерпілим ОСОБА_2, та свідком ОСОБА_9. Відповідно до постанови слідчого /а.с.70/ в задоволенні даного клопотання слідчим відмовлено. Дану відмову суд вважає безпідставною, яка привела до однобічності та неповноти досудового слідства, та як наслідок до неправільності досудового слідства, яка не може бути усунута в судовому засіданні, та в зв`язку з чим, кримінальна справа підлягає направленню на додаткове розслідування.

Суд при направленні кримінальної справи на додаткове розслідування не вбачає підстав, відповідно до ст. 274 КПК України, щодо скасування або зміни запобіжного заходу відносно підсудного ОСОБА_4.

Таким чином відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11 лютого 2005 року Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування, керуючись ст. 281 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальну справу відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.1 ст.187 КК України повернути на додаткове розслідування Вознесенському міжрайонному прокурору, з мотивів неправильності досудового слідства, яка не може бути усунута в судовому засіданні.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, - взяття під варту з утримуванням в СІЗО №20 УДДУ ПВП в Миколаївській області залишити без змін.

На постанову Вознесенського міськрайонного суду протягом семи діб з дня її винесення учасники процеса можуть подати апеляції у встановленому законом порядку до Апеляційного суду Миколаївської області.

Суддя Вознесенського

міськрайонного суду ОСОБА_12