Справа № 461/1439/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2016

Галицький районний суд міста Львова

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000253 від 23.01.2016 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судима вироком Франківського районного суду м. Львова від 07.02.2012 року за ч. 2 ст. 186, 69 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнена 23.08.2013 р. з Чорноморської ВК № 74 Одеської області за відбуттям строку покарання,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

23.01.2016 року приблизно о 20 год. 40 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи в ресторані «MONS PIUS» за адресою: м. Львів, вул. Лесі Українки, 14, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрала з барної стійки ресторану мобільний телефон LG L90, в якому знаходилась карта пам`яті на 32 ГБ, сім-картки операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «Лайф» («Лайфселл»), загальною вартістю 3125,00 грн., що належали ОСОБА_11 .

Обвинувачена ОСОБА_12 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю, у вчиненому розкаялась. Суду показала, що 23.01.2016 року в ресторані «MONS PIUS» в центрі м. Львова вона побачила на барній стійці мобільний телефон LG та викрала його. Телефон був повернений співробітникам поліції.

Крім визнання вини у інкримінованому ОСОБА_8 злочині, винуватість останньої у визначеному судом у цьому вироку обсязі повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів. Зокрема:

- показаннями допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_13 , яка суду повідомила, що вона працює адміністратором в ресторані «MONS PIUS». У вказаний в обвинувальному акті день та час вона залишила свій мобільний телефон LG на барній стійці. Телефон пропав. Пізніше, на записах з камер відеоспостереження вона побачила, що обвинувачена ОСОБА_8 викрала телефон зі стійки та написала заяву до поліції. Телефон їй повернений працівниками поліції, претензій до обвинуваченої не має;

- протоколом від 18.02.2016 року огляду відеозапису з CD-диску з файлом відеозапису камер спостереження ресторану «MONS PIUS», на якому зафіксовано, що молода дівчина з темним волоссям перебуває за барною стійкою ресторану та в момент, коли співробітники ресторану залишають барну стійку, вона викрадає мобільний телефон світлого кольору, вимикає його та кладе в зовнішню кишеню пальта. Після чого залишає приміщення ресторану;

- протоколом огляду мобільного телефону від 19.02.2016 року, в ході якого був оглянутий мобільний телефон LG L90 білого кольору.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення.

З таких обставин, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення (злочину), в якому вона обвинувачується.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченої, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані її дії, оскільки остання вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Суд враховує, що скоєне ОСОБА_8 кримінальне правопорушення є злочином середньої тяжкості.

ОСОБА_8 раніше судима, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнає щире каяття та перебування на її утриманні малолітньої дитини.

Виходячи з вищевикладеного, приймаючи до уваги вищезазначені обставини, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, що буде достатнім для її виправлення та запобігання вчинення нею нових злочинів.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає необхідним у строк покарання включити строк перебування обвинуваченої в установі попереднього ув`язнення в період з дня затримання 27.05.2016 року до дня сплати застави та звільнення з Львівської УВП, тобто до 07.12.2016 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов у провадженні заявлений не був, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити згідно з вимогами ч. 6 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_8 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді одного року та двадцяти днів позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_8 рахувати з дня її затримання, тобто з 27.05.2016 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді застави.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 27.05.2016 року до 07.12.2016 року включно зарахувати у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У зв`язку з чим вважати ОСОБА_8 такою, що відбула покарання повністю.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

1) мобільний телефон LG L90, в якому знаходиться карта пам`яті на 32 ГБ, сім-картки операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «Лайф» («Лайфселл»), який був переданий потерпілій ОСОБА_11 - залишити їй за належністю;

2) СD-диск з файлом відеозапису камер спостереження ресторану «MONS PIUS» - зберігати в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Головуючий суддя: ОСОБА_1