Номер провадження: 11-сс/785/592/17
Номер справи місцевого суду: 522/5025/17,1-кс/522/6251/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2017 року м. Одеса

Апеляційний суду Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.04.2017 року, якою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Коблеве Березанського району Миколаївської області, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 201 КК України в рамках кримінального провадження №0000059 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Одеській області ОСОБА_9 та до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Одеській області до 06.06.2017 р. із визначенням застави у розмірі 6000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 9600000 гривень.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя, зазначив в ухвалі, що стороною обвинувачення надано достатньо матеріалів (доказів), які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, а саме: знаходячись на свободі ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки місце знаходження всіх речей та документів, за допомогою яких учинялись злочини, на даній стадії кримінального провадження не встановлено; може вплинути на свідків з метою схилити їх до зміни показань, чим може негативно вплинути повному, об`єктивному, всебічному та неупередженому досудовому розслідуванню.
Окрім того, слідчий суддя, при визначенні розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі шести тисяч розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб мотивував це врахуванням положень ч. 5 ст.182 КПК України, а саме тяжкість та обставини злочину, що приносить значний дохід, у якому підозрюється ОСОБА_8 , корисливий мотив, тяжкість кримінального правопорушення, сімейний та матеріальний стан підозрюваного.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 зазначив, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки є незаконною та необґрунтованою, посилаючись на те, що:

- підозра у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 злочину є необґрунтованою, оскільки жодними матеріалами не доведено те, що ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 вступили між собою у злочинну змову з метою вчинення злочину;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що наявність складу злочину у діях ОСОБА_8 прокурором та матеріалами, доданими до клопотання, не підтверджується, оскільки не доведена наявність у підозрюваного умислу на контрабанду сильнодіючої речовини, адже він лише виконував вказівку щодо відправки різноманітних фармацевтичних препаратів, а про те, що вони містять сильнодіючу речовина, обіг якої заборонено, він не знав;

- слідчий суддя не звернув увагу на грубе порушення слідчим та прокурором вимог ст. 279 КПК України, а саме на те, що фактично ОСОБА_8 затримано 07.04.2017 року об 11 год. на автодорозі «Одеса-Київ», а повідомлення про підозру слідчим вручено 08.04.2017 року о 16.45 год., що є порушенням права на захист;

- в ухвалі слідчого судді міститься лише посилання на те, що існують ризики того, що ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що не відповідає дійсності та фактично є припущенням;

- слідчим суддею в ухвалі не обґрунтована наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не прийнято до уваги, що ОСОБА_8 не мав умислу на вчинення злочину, раніше не судимий, має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, а саме: одружений, має хорошу репутацію, у зв`язку з чим не має на меті переховуватись від органу досудового розслідування;

- при постановленні ухвали суд дійшов помилкового висновку про обґрунтованість клопотання прокурора, та враховуючи обставини провадження і вимоги КПК України, повинен був призначити більш м`який запобіжний захід;
- слідчим суддею не врахований майновий стан підозрюваного, належним чином не вмотивований призначений розмір застави, у зв`язку з чим розмір застави, визначений слідчим суддею, є надто великим та не є альтернативним запобіжним заходом, оскільки родичі ОСОБА_8 не зможуть внести заставу у такому великому розмірі.
З огляду на викладене, особу та соціальний статус підозрюваного, відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. У разі прийняття рішення про залишення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити розмір застави відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписами п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зі змісту мотивувальної частини ухвали випливає, що слідчий суддя, зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався та врахував їх при постановленні ухвали.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, 08.04.2017 року ОСОБА_8 був затриманий в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, посадовою особою слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області.
Апеляційний суд вважає передчасними доводи захисника про порушення права на захист ОСОБА_8 при повідомленні йому про підозру, оскільки відповідно до ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Тому, враховуючи, що ОСОБА_8 був затриманий 08.04.2017 року о 01 год. відповідно до протоколу затримання (а.п.49-52), при врученні повідомлення про підозру представлений захисником з 08.04.2017 року (а.п.78-82), то повідомлення йому про підозру вручено відповідно до встановленого порядку.

Разом з тим, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

08.04.2017 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 201 КК України, а саме у вчиненні закінченого замаху на контрабанду, тобто переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю сильнодіючої речовини, за попередньою змовою групою осіб.
Апеляційний суд вважає, докази, надані слідчим та прокурором, які містяться в матеріалах провадження доводять обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а саме:
- протоколи тимчасового доступу до речей і документів від 18.01.2017 року та від 20.01.2017 року, відповідно до яких вилучено 293 поштових відправлення, які містять сильнодіючу речовину - нандролон;
- висновок експерта Одеського НДЕКЦ МВС України №161-Х від 03.02.2017 року, відповідно до якого, надана на експертизу рідина містить сильнодіючий лікарський засіб - нандролон;
- пояснення ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , у яких вони детально повідомили про обставини вчинення злочину;
- показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про порядок отримання поштових відправлень з препаратами від підозрюваних;
- протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до яких свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 впізнали особу на ім`я ОСОБА_14 ( ОСОБА_8 ), як особу, яка надавала їй поштові відправлення з препаратами на відправку;
- показання свідка ОСОБА_15 , який детально повідомив про обставини вчинення злочину підозрюваними;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, під час якого ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка вчинила злочин;
- протоколи обшуків у ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , а також приміщень, які використовувались підозрюваними як склади для зберігання сильнодіючих речовин, відповідно до яких вилучено фармацевтичні препарати, які за написами на етикетках містять сильнодіючі речовини - метандієнон та нандролон, грошові кошти, здобуті ймовірно злочинним шляхом, комп`ютерну техніку, у пам`яті якої міститься повна інформація про поштові відправлення фармацевтичних препаратів із зазначенням адрес отримувачів, поштового відділення, найменування препаратів тощо (у вигляді таблиць), чеки оплати послуг поштового зв`язку за пересилання міжнародних посилок, зокрема в США, замовлення та оплату поштових конвертів та іншого необхідного для пакування відправлень приладдя та ін.;
- протоколи проведення слідчого експерименту з ОСОБА_15 , який на місцевості вказав будинок, з якого підозрювані завантажували фармацевтичні препарати, які містять у своєму складі сильнодіючі речовини;
- протоколи огляду засобів зв`язку та комп`ютерної техніки підозрюваних, відповідно до яких зафіксовано Інтернет-листування підозрюваних стосовно контрабанди сильнодіючих речовин, а також таблиці з відправленими за кордон препаратами та тими, які готуються на відправку;
- показання свідка ОСОБА_16 , яка повідомила про надходження дрібних міжнародних пакетів до дільниці обробки міжнародної пошти цеху оброблення пошти Одеської дирекції УДППЗ "Укрпошта";
- протоколи огляду міжнародних поштових відправлень та сильнодіючої речовини;
- інформація ДПСУ, відповідно до якої встановлено, що відправники поштових відправлень територію України протягом 2016-2017 років не відвідували, тобто не могли відправляти майно з території України за кордон;
- показання свідка ОСОБА_15 в судовому засіданні, який детально повідомив про обставини вчинення злочину підозрюваними;
- матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, у яких зафіксовані обставини вчинення злочину підозрюваними.
На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, проаналізувавши вищевказані докази, дійшов обґрунтованого висновку про наявність на даній стадії кримінального провадження обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи сторони захисту про відсутність доказів вчинення ОСОБА_8 інкримінованого злочину, оскільки наголошує, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність вказаних вище ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу та не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки триває досудове розслідування, а відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті, а підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено.

Мотивуючи правильність висновків слідчого судді щодо необхідності застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд також враховує наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме, можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він, будучи обізнаним в тому, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, а також можливості незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою викривлення їх показань, оскільки злочин вчинений ним за попередньою змовою з іншими особами.

Також апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання захисника на те, що, фактично матеріальна шкода діями ОСОБА_8 не завдана, то це мінімізує ризик можливості його переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки з урахуванням конкретного характеру інкримінованому йому злочину та тяжкості покарання, яке загрожує в разі визнання його винним, наявність вищевказаних обставин не може гарантувати його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків.

При цьому, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею не враховано, що у судовому засіданні не доведена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

До того ж, обставини, передбачені ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлені.

Разом з тим, при визначенні розміру застави, слідчий суддя, на думку апеляційного суду, невірно застосував норми кримінального процесуального закону.

Так, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи захисника про те, що слідчим суддею необґрунтовано визначений розмір застави у розмірі 6000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 9600000 грн., оскільки клопотання слідчого не містить належного обґрунтування необхідності визначення застави в розмірі, який перевищує передбаченіп. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України межі.
Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України (в редакції від 06.12.2016 р.) розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», з 01 січня прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1600 грн.

Разом з тим, слідчий в своєму клопотанні не навів виключні підстави того, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.
Так, посилання у клопотанні слідчого про отримання від отримання від оперативного підрозділу інформації про начебто планування родичами підозрюваного неправомірної вигоди суддям Приморського районного суду м.Одеси для обрання затриманим запобіжного заходу не повязаного з позбавленням волі, або зменшення розміру застави, апеляційний суд вважає голослівними, оскільки вони не підтверджуються належними та допустимими доказами по справі, та є нещо інше, як втручання в діяльність судових органів.

Надана прокурором, в суді апеляційної інстації, службова записка оперативного працівника на імя слідчого про вказані припущення, не є належним та допустимим доказом.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обовязків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника задовольнити частково, скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування із визначенням максимального розміру застави, передбаченого п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам та не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.04.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 201 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк дії ухвали апеляційного суду в частині тримання під вартою ОСОБА_8 становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту його фактичного затримання, тобто 08.04.2017 року, та до 06.06.2017 року включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 300 (триста) розмірів прожитковий мінімум для працездатних осіб, що складає 480000 (чотириста вісімдесят тисяч) гривень.

Підозрюваний, або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок: Банківські реквізити; Депозитний рахунок для зарахування заставних сум

Отримувач: Апеляційний суд Одеської області, Код

Р/р 5572 МФО 820172; Банк отримувача: ДКСУ м. Київ

Призначення платежу: згідно ухвали суду від 18.04.2017 р., заставна сума за ОСОБА_8 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Підозрюваний ОСОБА_8 звільняється з-під варти негайно після внесення застави у вказаному розмірі.

У разі внесення підозрюваним визначеного колегію суддів розміру застави, покласти на ОСОБА_8 строком на два місяці наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання;

Роз`яснити підозрюваному (обвинуваченому), що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала апеляційного суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали апеляційного суду в частині покладання на підозрюваного, обвинуваченого, обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України складає два місяці, з моменту внесення застави, але не більше строку досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4