АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/1246/16-к Номер провадження 11-кп/786/361/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.2 ст. 190 КК- С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавськоїобласті в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

та обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінальних проваджень № 0000354, № 000368, №0000437 за апеляційними скаргами заступника прокурора Полтавської області ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27 грудня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Даним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кобеляки, мешканця АДРЕСА_1 ,українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, військовозобовязаного, з професійно-технічною освітою, раніше судимого:

- 14 листопада 2016 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області за ч.4 ст. 407 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,-

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання:

-за ч.2 ст. 190 КК України - 1 рік позбавлення волі;

-за ч.1 ст. 190 КК України - 1 рік обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покараня більш суворим у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань призхначених за цим та попереднім вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2016 року, остаточно призначено покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

Визначено строк відбування покарання рахувати з 19 грудня 2016 року, зарахувавши йому в строк покарання попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілих:

- ОСОБА_10 - 20000 грн.;

- ОСОБА_8 2 300 грн.;

- ОСОБА_11 4 300 грн.;

- ОСОБА_12 1 00 грн..

Вирішено долю речових доказів.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Полтавської області ОСОБА_9 не оскаржуючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

В обгунтування зазначає, що як установлено на час судового розгляду даного кримінального провадження, ОСОБА_8 мав судимість, згідно вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2016 року, за яким засуджений за ч.4 ст. 407 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з випробуванням строком на 1 рік, даний вирок необхідно виконувати самостійно, а тому вказівка суду про призначення покарання за правилами ч.4 ст. 70 КК України підлягає виключенню з вироку суду.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду змінити, призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі. В обгрунтування зазначає, що потерпілі самі дали йому банківські картки та телефон, злочини вчинив внаслідок тяжкого матеріального стану, має хворобу - діабет І типу середньої тяжкості.

Районним судом встановлено, 20 травня 2016 року, ОСОБА_8 , знаходячись біля магазину «Продукти» за адресоювул. Шевченка в м. Кобеляки Полтавської області, діючи умисно з метою заволодіння грошовими коштами з корисливого мотиву, попрохав ОСОБА_10 банківську картку «Приватбанк» з номером рахунку НОМЕР_1 та пін-код до неї, з метою отримання грошового переказу від батька, який знаходиться у м. Львів, при цьому ОСОБА_8 , так як був знайомий з ОСОБА_10 , зловживаючи його довірою, впевнив останнього, що грошові кошти, які знаходяться на балансі картки, він не зніматиме. Цього ж дня, близько 11-30 години, ОСОБА_8 через банкомат, що розташований в приміщенні Кобеляцької ЦРЛ, за адресоювул.Шевченка 78/109 в м. Кобеляки Полтавської області, незаконно заволодів грошовими коштами в сумі 7600 грн., які належать ОСОБА_10 та витратив їх на власні потреби.

03 червня 2016 року у денний час доби ОСОБА_8 , знаходячись в будинку по АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, з метою заволодіння грошовими коштами з корисливого мотиву, попрохав у ОСОБА_13 банківські картки «Приватбанк» з номерами рахунків № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 й пін-коди до них, з метою отримання грошового переказу, при цьому ОСОБА_8 , так як був знайомий з ОСОБА_13 , зловживаючи її довірою, впевнив останню, що грошові кошти, які знаходяться на балансі карток, він не зніматиме. Цього ж дня, близько 19-20 години, ОСОБА_8 через банкомат, що розташований в приміщенні Кобеляцької міської ради, змінив фінансовий номер телефону картки № НОМЕР_2 на свій мобільний номер НОМЕР_4 і скориставшись платіжною системою «Приват24» перевів грошові кошти в сумі 2000 гривень з карти № НОМЕР_2 на картку № НОМЕР_3 де в подальшому через вищевказаний банкомат повторно, незаконно заволодів грошовими коштами в сумі 2000 грн., які належать ОСОБА_13 , витратившиїх на власні потреби.

04 липня 2016 року в денний час доби, ОСОБА_8 , перебуваючи в м.Кобеляки Полтавської області по вулиці Фрунзе, діючи умисно, повторно, з метою заволодіння грошовими коштами, попрохав ОСОБА_14 знайти йому карту «Приватбанку» для отримання переказу, ОСОБА_14 в свою чергу попрохала свою знайому ОСОБА_11 мешканку м. Кобеляки, щоб та дала свої картки «Приватбанку» з номерами рахунків № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 і пін-коди до них, які в подальшому передала ОСОБА_8 з метою отримання грошового переказу, при цьому ОСОБА_8 , зловживаючи її довірою, запевнив останню, що грошові кошти, які знаходяться на балансі карток він не зніматиме, а йому лише потрібно отримати переказ. Цього ж дня близько 20 години 15 звилин, ОСОБА_8 через банкомат, що розташований по вул. Фрунзе, 1 в м. Кобеляки в приміщенні кавярні «Левада», змінив фінансовий номер телефону картки № НОМЕР_6 на свій мобільний номер НОМЕР_7 і скориставшисьплатіжною системою «Приват24» зняв грошові кошти в сумі 3250 грн., продовжуючи свою злочинну діяльність 05.07.2016 року ОСОБА_8 , незаконно заволодів грошовими коштами з вищевказаної карти, скориставшись платіжною системою «Приват24» здійснив оплату 900 гривень, які належать ОСОБА_11 на рахунок БК «ПАРІ-МАТЧ», витративши їх на власні потреби.

12 липня 2016 року близько 18 години, ОСОБА_8 , перебуваючи в м.Кобеляки по вулиці Полтавській, неподалік кафе «Українські страви», діючи умисно, повторно, з метою заволодіння чужим майном з корисливого мотиву шляхом зловживання довірою, заволодівмобільним телефоном марки «НОКІА 1208» вартістю 313 грн. 50 коп., належним ОСОБА_12 ..

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши обвинуваченого та його захисника, які підтримали свою апеляцію, доводи прокурора на підтриання своєї апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1, ч.2 ст. 190 КК України в апеляційних скаргах не оспорюється.

Однак, як вбачається з вироку, при визначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд безпідставно застосував положення ч.4 ст.70 КК України застосувавши принцип приєднання призначеного за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2016 року покарання до покарання за даним вироком.

Відповідно до абз.2 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли особа, щодо якої застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила інший злочин до постановлення вироку в першій справі, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Встановлено, що вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2016 року ОСОБА_8 засуджений за ч.4 ст. 407 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з випробувальним строком на 1 рік.

27 грудня 2016 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області ОСОБА_8 засуджений за ч.1, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70 КК України КК України на 1 рік і 1 місяць позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань призначених за цим вироком та попереднім вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2016 року, ОСОБА_8 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць позбавлення волі.

Оскільки за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27 грудня 2016 року ОСОБА_8 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1.2 ст. 190 КК України, які він вчинив 20 травня 2016 року, 03 червня 2016 року, 04 липня 2016 року, 12 липня 2016 року, тобто до постановлення вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2016 року, вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2016 року підлягає самостійному виконанню.

Таким чином, судом першої інстанції було застосовано закон, який не підлягав застосуванню, оскільки застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань в даному випадку не допускається, вказані вироки повинні виконуватись самостійно.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про призначення йому надто суворого покарання необґрунтовані, а тому на увагу колегії суддів не заслуговують.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України. При обранні міри покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, молодий вік, що він перебував на службі в зоні Антитерористичної операції, має захворювання на цукровий діабет 1 типу середньої важкості та дифузійний зоб ІІ ст., відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому призначив за своїм видом та розміром покарання, яке є справедливим і достатнім для його виправлення.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що підстави для звільнення ОСОБА_8 від покарання на підставі ст. 75 КК України чи застосування ст. 69 КК України, відсутні.
Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27 грудня 2016 року, апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення,.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.376, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Полтавської області ОСОБА_9 задовольнити. Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27 грудня 2016 року щодо ОСОБА_8 - змінити.

ОСОБА_8 вважати засудженим за:

- ч.1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі;

- ч.2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі;

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів вважати засудженим до 1 року позбавлення волі.

Виключити з резолютивної частини вироку рішення суду щодо призначення ОСОБА_8 за сукупністю вироків на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточного покарання у виді 1 року та 1 місяця позбавлення волі.

Вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14.11.2016 року, яким ОСОБА_8 призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі із звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, виконувати самостійно.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженому який перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_8 зарахувати термін перебування під вартою з 19 грудня 2016 року по 27 березня 2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3 .