№1-кп/243/20/2016
В И Р О К
Іменем України

30 грудня 2016 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська, українця, гр-на України, з середньотехнічною освітою, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 раніше не судимого
у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
03.02.2014 року приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , якого вироком Слов`янського міськрайонного суду від 08.10.2014 року засуджено за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, знаходились біля домоволодіння АДРЕСА_2 де за попередньою змовою групою осіб руками демонтували та викрали майно, що належить ОСОБА_6 , а саме:

- двірну хвірку у двір, висотою 1 м. 70 см; шириною 1 м 20 см; яка виготовлена із метлевого каркасу з металевого кутника 35х35 мм та вставленими у середину дерев`яними дошками, вартістю 113 грн. 48 коп.

- запірну металеву трубу з воріт, діаметром 2 дюйми, довжиною 3 метри, вартістю 47 грн. 29 коп., а всього на загальну суму 160 грн. 77 коп., після чого з місця скоєння кримінального правопорушення втекли, а викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим завдали потерпілій матеріальну шкоду на суму 160 грн. 77 коп.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою провину у висунутому обвинуваченні визнав повністю, зазначивши, що правильно розуміє зміст обвинувачення, свідчення дає добровільно, вимоги ч.3 ст. 349 КПК України йому роз`ясненні та зрозумілі і суду пояснив, що дійсно 03.02.2014 року приблизно о 19 годині 00 хвилин він разом із ОСОБА_5 знаходилися біля домоволодіння АДРЕСА_2 та руками демонтували і викрали двірну хвірку у двір АДРЕСА_2 та запірну металеву трубу з воріт. Викраденим розпорядилися на власний розсуд. У скоєнному щиро кається.

Приймаючи до уваги той факт, що ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою провину у скоєнному кримінальному правопорушенні, його свідчення відповідають суті пред`явленого обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, визнає недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими у судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів відносно цих обставин, обмежившись вивченням матеріалів характеризуючих особу обвинуваченого.

Сукупність наведених та оцінених судом доказів переконує в тому, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб, а його дії органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ч. 2 ст.185 КК України.

При визначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про особу: раніше не судимий, характеризується за місцем проживання посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, на обліку у лікаря нарколога не перебуває.

Обставиною, пом`якшуючою покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, є щире розкаяння.

Обставин, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає можливим, обравши покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі в межах санкції ст. 185 ч. 2 КК України, застосувати до нього вимоги ст.ст.75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Речові докази по справі: двірну хвірку у двір, висотою 1 м. 70 см; шириною 1 м 20 см; яка виготовлена із метлевого каркасу з металевого кутника 35х35 мм; запірну металеву трубу з воріт, діаметром 2 дюйми, довжиною 3 метри, яка знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 , після набуття вироком законної сили залишити в користуванні власника.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченного ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за даною статтею кримінального кодексу у вигляді одного року позбавлення волі

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, зобов`язавши засудженого не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію в даний орган.

Речові докази по справі: двірну хвірку у двір, висотою 1 м. 70 см; шириною 1 м 20 см; яка виготовлена із метлевого каркасу з металевого кутника 35х35 мм; запірну металеву трубу з воріт, діаметром 2 дюйми, довжиною 3 метри, яка знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 , після набуття вироком законної сили залишити в користуванні власника.

Захід забезпечення кримінального провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 131, 176 КПК України, не застосовувався та не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженним в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1