Дата документу Справа № 315/691/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/163/17
Єдиний унікальний № 315/691/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 364 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000909, за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у провадженні, на ухвалу Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 06 жовтня 2016 року, якою
обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, до суду для розгляду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України, за наслідками перевірки якого у підготовчому судовому засіданні суд встановив наступне.

В обвинувальному акті: не повністю викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор та слідчий вважають встановленими, а також, в ньому відсутній такий важливий елемент, як формулювання обвинувачення, а замість цього обвинувальний акт дублює повідомлення про підозру, що в свою чергу є неприпустимим. Слідчий не дослідив питання про класифікацію виконуваних потерпілим та іншими встановленими слідством особами робіт і не звернув уваги на висновок комісійної судової інженерно-технічної експертизи про те, що роботи із збереження та переробки зерна та експлуатація (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки належить до робіт із підвищеною небезпекою. В обвинувальному акті вказується і на інших осіб, окрім обвинуваченого, зокрема гр. ОСОБА_9 . Так, зазначено, що саме ця особа вчинила дії, після яких стався вибух. При цьому не вказано чи знаходяться такі його дії у прямому причинно-наслідковому зв`язку із загибеллю потерпілого, чи такі дії зовсім не пов`язані з подією. Крім того, в обвинувальному акті не наведено жодних підстав для твердження наявності трудових відносин, а так само і відповідальності між ОСОБА_10 та саме ФОП ОСОБА_7 , а не іншою особою, оскільки в тексті обвинувального акту містяться дані про наявність та працевлаштування іншої відповідальної за котел ПКС-600 особи, а саме оператора котельні по обслуговуванню парових котлів ОСОБА_9 . За фактичними обставинами, які викладені в обвинувальному акті чітко не встановлено, хто і яким чином організував вказане виробництво. Також судом вказано, що в обвинувальному акті не зазначено, чому службовою особою, відповідальною за охорону праці, є саме ОСОБА_7 , який є лише власником приміщення, а не інша особа, яка і організувала виробництво у приміщенні, яке належить обвинуваченому. Слідчим не з`ясовано, як у цілому поставлено роботу з охорони праці на підприємстві де стався нещасний випадок. Таким чином, судом встановлено, що обвинувальний акт не містить чіткого формулювання обвинувачення, а містить лише зміст підозри, а також ті фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчинені якого підозрювався ОСОБА_7 та відповідна правова кваліфікація кримінального правопорушення, а саме в рамках повідомлення про підозру.

Також судом встановлено, що в порушення вимог п.1 ч.2 ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування у Розділі І не містить відомості про час проведення процесуальних дій, а лише зазначено їх дату.

Наданий суду реєстр матеріалів досудового розслідування не містить дані про таку обов`язкову процесуальну дію, як внесення даних про правопорушення до ЄРДР та процесуальні рішення, зокрема доручення на проведення досудового розслідування конкретному слідчому, а також повні реквізити усіх процесуальних рішень.

Крім того, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про процесуального прокурора ОСОБА_11 , копію постанови про його призначення в судовому засіданні не надано. Тому суд першої інстанції був позбавлений можливості перевірити дані про те, що прокурор, який представляє державне обвинувачення у суді, був свого часу включений до групи прокурорів.

За таких обставин, суд повернув обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у провадженні, посилаючись на незаконність судового рішення через невідповідність викладених в ньому висновків, фактичним обставинам кримінального провадження, зазначає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
У запереченнях захисник адвокат просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу без змін, у зв`язку з тим, що обвинувальний акт не містить викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, конкретного формулювання обвинувачення, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України та містить протиріччя стосовно встановлення особи, відповідальної за охорону праці на виробництві та правової кваліфікації дій винної особи, доданий до обвинувального акту реєстр не відповідає вимогам КПК України, що не дозволяє суду зробити однозначний висновок щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_7 , та отримання щодо нього належної правової процедури.
Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які не підтримали доводи апеляції і вважали ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою, обвинуваченого і його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Згідно до вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Виходячи з норм закону, викладених в ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч. 3 цієї статті, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. При цьому у підготовчому провадженні не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду, завдання цього провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Згідно тексту обвинувального акту, орган досудового розслідування таким чином виклав фактичні обставини подій, які є предметом дослідження в провадженні, що вони не можуть бути визнані конкретними і послідовними. Наведені в обвинувальному акті формулювання є занадто загальними і не містять змісту конкретних правових норм, порушення яких є ознакою інкримінованого злочину. Колегія суддів вважає, що вказівки суду щодо невідповідності обвинувального акту відносно вимогам ст. 291 КПК України, не суперечать нормі вказаного закону, а підстави, на які послався суд першої інстанції у своїй ухвалі, перешкоджають розгляду обвинувачення щодо ОСОБА_7 в судовому засіданні, оскільки такі обставини свідчать про неконкретність обвинувачення, тобто перешкоджають реалізації права на захист обвинуваченого та можуть вплинути на результати розгляду справи по суті.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані обґрунтованими, а тому ухвала суду не підлягає скасуванню за підстав, наведених у скарзі.
Колегія суддів також вважає, що посилання апеляційної скарги на недоліки реєстру матеріалів провадження не впливає на висновки суду апеляційної інстанції, однак такі посилання мають сенс і усунення зазначених недоліків буде сприяти швидкому і неупередженому судовому розгляду провадження.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у провадженні, залишити без задоволення.
Ухвалу Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 06 жовтня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4