Провадження № 1-кп/520/292/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.01.2017 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в м.Одесі в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002793 від 12 липня 2016 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Лиманське Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, українця, непрацюючого, неодруженого, маючого середню-спеціальну освіту, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Одеса, громадянина України, українця, непрацюючого, неодруженого, маючого середню-спеціальну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,-

за участю сторін провадження: прокурора ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Київського районного суду міста Одеси перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002793 від 12 липня 2016 року.

06 жовтня 2016 року до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, дію якого було продовжено до 27.01.2017 року.

В судовому засіданні, при обговоренні порушеного судом питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинувачених, прокурор вважав за доцільне продовжити строки тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо, посилаючись на те, що ризики, які існували на час обрання обвинуваченим, кожному окремо, запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінились і не відпали, та обвинувачені у разі не застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою можуть вчинити інше кримінальне правопорушення або впливати на свідків та потерпілого.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що ризики прокурором не доведені. Просив суд змінити застосований до обвинувачених запобіжний захід на більш м`який у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що лише тяжкість скоєного кримінального правопорушення не може бути підставою для застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, та стороною обвинувачення не вірно визначено кваліфікацію дій обвинувачених.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, та заявив клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт, посилаючись на те, що ризики не доведені, і його підзахисний при застосуванні до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту не буде мати можливості впливати на потерпілого або свідків.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Прокурор проти задоволення клопотань захисників заперечував з підстав, аналогічних тим, на які посилався при клопотанні про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вислухавши думки учасників судового провадження, суд зазначає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у скоєнні тяжкого злочину, не мають постійного місця роботи, при обранні більш м`якого запобіжного заходу можуть ухилятися від суду, бо саме завдяки своєчасно обраному на законних підставах запобіжному заходу у виді тримання під вартою можливість реалізації обвинуваченими ризиків виключено.

За таких обставин суд вважає, що застосування до обвинувачених, кожного окремо, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної поведінки обвинувачених та виконання покладених на них процесуальних обов`язків, а також належним чином запобігати ризикам, переліченим в ч.1 ст.177 КПК України, а тому суд приходить до висновку, про необхідність продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а захисникам в клопотанні про зміну запобіжного заходу відмовити.

Крім того, враховуючи, що потерпілим у кримінальному провадженні є малолітня особа, суд вважає, що обвинувачені, у разі застосування до них іншого запобіжного заходу ніж вже застосований судом, зможуть впливати на потерпілого.

Так, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Також, судом зазначається, що питання щодо кваліфікації дій обвинувачених, кожного окремо, вирішуються судом при винесенні остаточного рішення, і не може вирішуватись судом на даній стадії судового провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176, 183, 331 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:
Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ОСІ УДДВП в Одеській області строком до 24 березня 2017 року.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ОСІ УДДВП в Одеській області строком до 24 березня 2017 року.

Захисникам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в задоволені клопотань про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копія ухвали вручається обвинуваченим, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.

Суддя ОСОБА_1