Справа № 640/814/17
н/п 1-кс/640/879/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
Підставами для арешту майна слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 22.12.2016 близько о 21.10 год. в приміщенні кафе «Шафран», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова 303, перебували ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . У цей час у приміщення вказаного кафе зайшов ОСОБА_5 та через деякий час вийшов на паркувальний майданчик, де знаходились автомобілі зазначених осіб.
Поведінка ОСОБА_5 здалася ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 підозрілою, та вказувала на наміри ОСОБА_5 вчинити дії, направлені на незаконне заволодіння транспортними засобами.
З метою з`ясування причин підозрілої поведінки ОСОБА_5 громадяни ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вийшли з приміщення кафе на вулицю та почали наближатися до нього.
ОСОБА_5 , побачивши, що до нього наближаються ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .. ОСОБА_8 і ОСОБА_9 побоюючись бути викритим у своїх злочинних намірах почав тікати, однак, перечепившись через кучугуру снігу впав, після чого ОСОБА_8 схопив його за одяг.
В цей час, знайомі ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, які знаходились в автомобілі марки «ТОЙОТА Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_4 , навпроти кафе «Шафран» за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова 307, о 21.28 годині, з метою перешкодити діям ОСОБА_8 по затриманню ОСОБА_5 і, бажаючи його визволити, підбігли до ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, почали наносити останнім удари руками та ногами по голові і тулубу, при цьому висловлюючись на їх адресу нецензурною лайкою.
Особисто ОСОБА_5 наніс ОСОБА_8 один удар кулаком лівої руки в область лівого ока, в цей час ОСОБА_10 наніс ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки в область верхньої губи зліва а ОСОБА_11 також наніс ОСОБА_8 один удар кулаком лівої руки в область лівого виску. Від вказаних ударів потерпілий ОСОБА_8 впав на землю і не міг чинити опору, однак незважаючи на це ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , продовжили наносити удари ногами ОСОБА_8 , завдавши йому не менш трьох ударів ногами по тулубу, в той час як останній лежав на землі, чим, згідно висновку судово-медичної експертизи №7614-ая/15 від 23.12.2016 спричинили потерпілому ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження, у вигляді синців на обличчі, садна на тілі та верхній губі, а також в лівій навколо очній ділянці з крововиливом.
Після цього, ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та невстановлена слідством особа почали умисно наносити ОСОБА_6 удари по різним частинам тіла. Особисто ОСОБА_11 наніс ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в ділянку голови справа, від якого ОСОБА_6 впав на землю та втратив свідомість, після чого ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та невстановлена особа продовжили наносити ОСОБА_6 удари, завдавши не менш 5 ударів ногами по тулубу та обличчю, спричинивши згідно висновку судово-медичної експертизи № 7616-ая/15 від 23.12.2016 потерпілому ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження, у вигляді синців на голові.
Після цього, невстановлена слідством особа умисно нанесла потерпілому ОСОБА_12 один удар кулаком руки в спину, від якого останній впав на землю на лівий бік. У подальшому ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановлена особа, маючи умисел на заподіяння ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, умисно продовжили наносити потерпілому удари по різним частинам тіла, завдавши не менш 4-х ударів ногами по тулубу та обличчю, спричинивши останньому згідно висновку судово-медичної експертизи №7613-ая/15 від 23.12.2016 легкі тілесні ушкодження, у вигляді крововиливу правого глазного яблука та садно на обличчі.
Після цього, ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановлена в ході досудового розслідування особа повернулись до автомобілю марки ТОЙОТА Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_4 , який був залишений ними біля будинку № 307 по вул. Ак. Павлова в м. Харкові.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 22.12.2016 о 21.30 годині, ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, знаходячись в автомобілі ТОЙОТА Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_4 , за адресою вул. Ак. Павлова, №307, м. Харкові виявили відсутність мобільного телефону марки «Iphone 5» та бейсболки синього кольору, що належать ОСОБА_11 .
Усвідомлюючи, що загублені речі на місці скоєння злочину можуть сприяти встановленню особи ОСОБА_11 , а також бути доказами у викритті ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановленої слідством особи у вчинені кримінального правопорушення, останні вирішили повернутись на місце скоєння злочину, з метою відшукання мобільного телефону марки «Iphone 5» та бейзболки синього кольору.
Припускаючи, що зазначені речі ними були загублені під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , з метою повернення цих речей, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , повернулись на місце скоєння злочину, а саме на паркувальний майданчик, але не знайшовши там розшукуємих речей направились до приміщення кафе «Шафран», розуміючи, що зазначені речі могли бути підібрані ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 .
Після цього, о 21.58 годині, зайшовши до приміщенні кафе «Шафран» розташованого за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова 303, ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не побачивши ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 почали самостійно розшукувати мобільний телефон марки «Iphone 5» та бейсболку синього кольору.
У подальшому ОСОБА_11 , забрав у працівника вказаного кафе ОСОБА_13 свій мобільний телефон марки «Iphone 5» та бейсболку синього кольору, які раніше до приміщення кафе заніс ОСОБА_6 .
Після цього, вийшовши із приміщення кафе, через деякий час ОСОБА_5 , ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 сіли у автомобіль марки «ТОЙОТА Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням останнього.
Під час руху автомобіля марки «ТОЙОТА Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_4 у світло фар потрапив автомобіль марки «Lexus ES 250» д.н.з. НОМЕР_5 , який знаходився на паркувальному майданчику біля кафе «Шафран», в салоні якого знаходився його власник ОСОБА_9 .
Маючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , що супроводжуються особливою зухвалістю, ОСОБА_5 в групі з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , залишили автомобіль марки «ТОЙОТА Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_4 і підійшли до автомобілю марки «Lexus ES 250» д.н.з. НОМЕР_5 , де погрожуючи ОСОБА_9 застосуванням насильства, а також застосовуючи предмети, заздалегідь заготовлені для нанесення тілесних ушкоджень, а саме: ОСОБА_5 , наніс декілька ударів ногами по передній пасажирській двері автомобіля, в цей же час ОСОБА_10 за допомогою ножа, з метою не дати можливості ОСОБА_9 уникнути фізичної розправи, умисно прорізав задню ліву шину вказаного автомобіля а ОСОБА_11 за допомогою пістолету умисно наніс 3 удари по лобовому склу автомобіля, чим пошкодив його. ОСОБА_9 побоюючись за своє життя та здоров`я, усвідомлюючи реальну небезпеку, почав рухатись на вказаному автомобілі в бік Московського ВП ГУНП в Харківській області по вул. Ак. Павлова.
Після цього ОСОБА_5 разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановленою в ході досудового розслідування особою продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, сіли в автомобіль марки «ТОЙОТА Land Cruiser» д.н.з НОМЕР_4 та почали переслідувати автомобіль марки «Lexus ES 250» д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_9 , при цьому здійснюючи постріли з невстановленої в ході досудового розслідування зброї, в сторону вказаного автомобіля.
Свої противоправні діїОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 вимушені були припинити, розуміючи, що наздогнати автомобіль марки Lexus ES 250» д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_9 їм не вдасться.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.4 ст.296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненні групою осіб із застосуванням предметів, спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень.
20 січня 2017 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 296 КК України.
Слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування від потерпілого ОСОБА_9 надійшла позовна заява на суму 500 000 гривень. Крім цього позовну заяву подав потерпілий ОСОБА_6 на загальну суму 1 750 000 грвень.
Слідчий вказав, що підозра ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами: показами потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 протоколами пред`явлення особи ОСОБА_5 , за фотознімками для впізнання потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ОСОБА_12 показаннями свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколами проведення слідчого експерименту із потерпілими та свідками.
У судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив про його задоволення.
Оскільки сторона кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, довела наявність достатніх підстав вважати, що майно, яке не було тимчасово вилучене, власником може бути відчужене, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, дане клопотання розглядається слідчим суддею без повідомлення власника майна.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше..
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
20 січня 2017 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 296 КК України.
В ході досудового розслідування від потерпілого ОСОБА_9 надійшла позовна заява на суму 500 000 гривень. Крім цього позовну заяву подав потерпілий ОСОБА_6 на загальну суму 1 750 000 гривень.
Враховуючи вище викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення, накладання арешту на вказане у клопотанні майно підозрюваного забезпечить цивільний позов у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов"язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Місцем зберігання арештованого автомобіля визначити спеціально обладнаний майдан зберігання тимчасово затриманих автотранспортних засобів за адресою м.Харків вул. Пушкінська 106, відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7,107, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Місцем зберігання арештованого автомобіля визначити спеціально обладнаний майдан зберігання тимчасово затриманих автотранспортних засобів за адресою м.Харків вул. Пушкінська 106, відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1