Єдиний унікальний номер № 285/2819/16-к
Провадження № 1-кп/0285/177/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2017 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський кримінальне провадження № 0000157 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янка, Ємільчинського району, Житомирської області, українця, громадянина України, є постраждалим ІІІ категорії, внаслідок аварії на ЧАЕС, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України

ВСТАНОВИВ:
В березні 2014 року ОСОБА_4 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/214 від 17 березня 2014 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) від 25 березня 2014 року №88 старшого солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на стрільця кулеметника механізованого взводу механізованої роти 2 механізованого батальйону.

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України; ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції га законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Разом з тим, відповідно до ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, старший солдат ОСОБА_4 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Військової присяги, Конституції України, законів України та статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати іа зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Однак, старший солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби у Збройних Силах України, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях та тимчасово ухилитися від військової служби.

Реалізуючи задумане, 20 вересня 2014 року о 08 год. 00 хв., військовослужбовець військової частини - польова пошта НОМЕР_2 старший солдат ОСОБА_4 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст. ст. 11, 12, 16, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 2, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування військової частини та поважних причин, самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , обов`язки за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини органи державної влади або правоохоронні органи, в тому числі органи військового управління, про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від неї та його причини не повідомив і проводив час на власний розсуд до 02 вересня 2016 року.

02 вересня 2016 року старший солдат ОСОБА_4 повернувся до військової частини - польова пошта НОМЕР_2 га приступив до виконання службових обов`язків.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю та пояснив, що він був призваний на військову службу і зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 . 20.09.2014 року о 08 год. 00 хв. він без дозволу командування військової частини та поважних причин самовільно залишив військову частину та проводив час на власний розсуд. 02.09.2016 року він повернувся до військової частини та приступив до виконання службових обов`язків. В скоєному щиро розкаюється.

Судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, і проти чого не заперечують всі учасники судового провадження.
Оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності суд вважає вину ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні доведеною і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 407 КК України як самовільне залишення військовослужбовцем (крім строкової служби) військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання суд враховує, що вчинене кримінальне правопорушення є середньої тяжкості, тяжких наслідків від якого не наступило, особу обвинуваченого, який характеризується по місцю проживання задовільно, є постраждалим ІІІ категорії внаслідок аварії на ЧАЕС, раніше не судимий, обставини кримінального провадження, обставини, що пом`якшують покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого та призначає покарання у вигляді позбавлення волі.

Беручи до уваги, що обвинувачений вину визнав, щиро розкаявся в скоєному, обставини, що пом`якшують покарання, те що до кримінальної відповідальності притягується вперше, суд звільняє його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Керуючись ст.ст. 367, 368 Кримінального Процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України і обрати йому покарання за цим законом 2 (два) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Даний вирок може бути оскаржений, не з підстав заперечення обставин, зазначених відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий: ОСОБА_1