Справа № 277/1/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.01.2017 року смт. Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Ємільчине справу по обвинуваченню

1. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Середи, жителя АДРЕСА_1 , гр. України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 23.12.2013 року Ємільчинським районним судом за ст.185 ч.3, ст.71 ч.1 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, умовно-достроково звільненого від відбування покарання на строк 11 місяців 11 днів,

по ст. 185 ч.3 КК України, -
2. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , гр. України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 23.12.2013 року Ємільчинським районним судом за ст.185 ч.3, ст.71 ч.1 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, умовно-достроково звільненого від відбування покарання на строк 10 місяців 19 днів,

по ст.185 ч.3 КК України, -

в с т а н о в и в:

14 грудня 2016 року біля 22 години обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи в центрі с. Середи Ємільчинського р-ну під час спільного розпиття спиртного з обвинуваченим ОСОБА_7 у ході розмови запропонував йому вчинити крадіжку майна з хати-пустки по АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 , на що останній погодився.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, в цей же день 14 грудня 2016 року біля 23 години обвинувачені за попередньою змовою гужовою повозкою, яка належить ОСОБА_8 приїхали до хати-пустки ОСОБА_5 . Переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які б могли перешкодити вчиненню злочину, обвинувачені зайшли на подвір`я домоволодіння та застосовуючи фізичну силу, шляхом ривка відкрили вхідні двері підсобного приміщення, проникли в приміщення, звідки повторно, таємно викрали передню та задню частини гужового возу вартістю 1260 грн., причинивши потерпілій ОСОБА_5 на вказану суму матеріальні збитки.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені свою вину визнали повністю і показали, що 14 грудня 2016 року біля 22 години під час розмови ОСОБА_6 запропонував вчинити крадіжку в домоволодінні потерпілої. Після цього вони прийшли на подвір`я даного домоволодіння, проникли в підсобне приміщення де виявили передню та задню частину гужової повозки, яку винесли з приміщення та залишили на невеликій відстані від приміщення. Прийшовши до будинку батька ОСОБА_9 взяли коні з повозкою, якими викрадені частини повозки завезли до домоволодіння співмешканки ОСОБА_9 в с. Садки. Розібравши викрадені частини повозки, сховали на горищі домоволодіння співмешканки. У вчиненому щиро розкаюється, потерпілій матеріальну і моральну шкоду відшкодували.

Відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України за згодою учасників судового провадження, обвинувачених, які визнали вину в інкримінованому злочині повністю, судом визнано недоцільним дослідження доказів, оскільки обставини справи щодо вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України ніким не оспорюються.

Так показаннями потерпілої ОСОБА_5 стверджується, що 15 грудня 2016 року біля 10 години до неї зателефонував сусід і повідомив, що біля її будинку в с. Середи виявив багато слідів. Приїхавши в с. Середи із працівниками поліції виявила крадіжку передньої та задньої частини гужової повозки. По слідах працівники поліції в с. Садки виявили викрадене в неї майно. На даний час обвинувачені повністю відшкодували їй матеріальну, моральну шкоду і просить суворо не карати обвинувачених.

Оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинувачених у вчиненні злочину і кваліфікує їх дії за ст.185 ч.3 КК України, оскільки вони вчинили таємне викрадення чужого майна, повторно, за попередньою змовою групою осіб з проникненням у приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачені характеризуються посередньо.

Відповідно до ст.66 КК України пом`якшуючими обставинами покарання обвинувачених суд вважає їх щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст.67 КК України обтяжуючих обставин покарання обвинувачених судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин справи, особи кожного обвинуваченого, думки потерпілої, яка просила призначити мінімальне покарання, суд прийшов до висновку, що для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів їм необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ст. 185 ч.3 КК України та остаточного призначення покарання у відповідності до ст.71 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальних витрат по справі немає.

Запобіжний захід обвинуваченим не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 ч.1 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області від 23.12.2013 року у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 ч.1 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області від 23.12.2013 року у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Обрати обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу у виді тримання під вартою, взявши їх під варту із залу суду.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 рахувати з 25 січня 2017 року.

Речові докази: передню та задню частини гужової повозки, які знаходяться на зберіганні під розпискою ОСОБА_5 повернути потерпілій.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а перебувавшим під вартою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: ОСОБА_1