Справа № 185/9564/16-к
Провадження № 1-кп/185/537/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 грудня 2016 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002377 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в селі Покрівка, Коротояцького району, Воронезької області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
20 серпня 2016 року в денний час доби (точний час слідством не встановлено), ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу території кафе - бару «Бар бос», що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де у ОСОБА_3 раптово виник злочинний намір, направлений на протиправне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, а саме бетонної тротуарної бруківки, якою була оздоблена територія біля кафе - бару «Бар бос» за вищевказаною адресою та яка належить ОСОБА_5 .

Достовірно знаючи, що бетонна тротуарна бруківка, якою було оздоблено територію біля приміщення кафе - бару «Бар бос», являється чужим майном та ніяким правом відносно неї він не наділений, з корисливих мотивів, з метою наживи, розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, але не бажаючи відмовлятися від своїх злочинних намірів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаться ніким не помічені, 20.08.2016 року в денний час доби (точний час слідством не встановлено), таємно, шляхом вільного доступу, від`єднавши руками від землі бетонну бруківку, якою була оздоблена територія біля кафе - бару «Бар бос», скоїв крадіжку майна, яке належить ОСОБА_5 , а саме вказаної тротуарної бруківки у формі клевера, виготовленої з бетону в кількості 227 штук, на території 14,7 метри квадратних, загальною вартістю 653,42 грн., згідно висновку експерта № 5113-16 від 14 листопада 2016 року.

З метою утримання викраденої тротуарної бруківки в кількості 227 штук та обернення її на свою користь ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, викраденими майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 653,42 грн., згідно висновку експерта № 5113-16 від 14 листопада 2016 року.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду показав, що літом 2016 року біля 12.00 години він взяв плитку бруківки, яка була біля кафе «Барбос» і продав жінці на ім`я ОСОБА_6 за 150 грн., а також продукти харчування. Бруківку він вивозив тачкою. З кількістю бруківки в 227 шт. він згоден. Потім цю бруківку вилучили працівники поліції. В скоєному розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_5 до суду не з`явилася, про час і місце повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд даного кримінального провадження за її відсутності.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого, стосовно процесуальних витрат та речових доказів. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції нема.

Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Дії ОСОБА_3 суд вважає правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно /а.к.п. - 27/, раніше не судимий /а.к.п. 24/, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває /а.к.п. 25, 26/.

На підставі ст. 65 КК України суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення. Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, раніше не судимий, визнав вину повністю, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання і покарання йому можливо призначити з застосуванням положень ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язку повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

У справі маються процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 352 грн. 40 коп. /а.к.п. 28/, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання стосовно речових доказів у справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язку повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 352 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Речові докази у справі: тротуарну бруківку у формі клевера, виготовлену з бетону в кількості 227 штук, передану під розписку на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити у її користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1