Номер провадження 1-кп/201/544/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2016 року м. Дніпро
вул. Паторжинського, 18а
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, із повною середньою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
23 вересня 2016 року, приблизно о 12 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, діючи умисно, з корисливих мотивів, вступили у попередню змову на вчинення такого злочину і розподілили між собою ролі у скоєнні злочину таким чином, що поки співучасник ОСОБА_7 буде відволікати власника квартири під видуманим приводом перевірки газового обладнання за місцем мешкання останнього, ОСОБА_5 в цей час, буде оглядати приміщення квартири з метою відшукання та подальшого викрадення побутової техніки невеликих розмірів, яку останні визначили об`єктом свого злочинного посягання.
У зазначений день та час, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, з метою таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, діючи умисно, узгоджено, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, прибули до квартири АДРЕСА_4 , в яку подзвонили і представилися ОСОБА_9 працівниками газової служби та повідомили, що їм необхідно перевірити газове обладнання у квартирі останнього. В свою чергу, ОСОБА_9 , не підозрюючи наявності у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 злочинного плану, приймаючи останніх за представників газової служби, дозволив їм зайти до квартири.
Далі, знаходячись у квартирі АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_7 , куди проникли незаконно, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, узгоджено, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, виконуючи кожен свою роль, стали виконувати всі дії, спрямовані на вчинення ними злочину.
При цьому, співучасник ОСОБА_7 , діючи умисно, згідно відведеної йому ролі, став відволікати ОСОБА_9 , начебто перевіряти газову книжку останнього та стан газового обладнання, а співучасник злочину ОСОБА_5 , відповідно до відведеної йому ролі у вчиненні даного злочину, пішов по кімнатах з метою відшукання та подальшого викрадення побутової техніки невеликих розмірів, яку останні визначили об`єктом свого злочинного посягання, де у дальній кімнаті, таємно викрав ноутбук «Samsung NP300E5Z-S02UA» чорного кольору, вартістю 2 180 гривень 00 копійок та грошові кошти в сумі 100 гривень 00 копійок, які належить потерпілому ОСОБА_4 .
Далі, ОСОБА_5 сховав викрадені речі під куртку і направився до виходу з квартири, після чого, разом із співучасником злочину ОСОБА_7 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, заволодівши майном потерпілого ОСОБА_4 , з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_4 на загальну суму розміром 2 280 гривень 00 копійок.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Умисні дії ОСОБА_7 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю і суду показав, що із ОСОБА_7 познайомився за два тижні до скоєння злочину і між ними склалися приятельські стосунки. 23 вересня 2016 року він запропонував ОСОБА_7 разом з ним ходити по квартирам громадян і під видом працівників газової служби потрапляти всередину квартир, де поки ОСОБА_7 буде начебто перевіряти обладнання, він в цей час буде оглядати квартири з метою викрадення побутової техніки малих розмірів. ОСОБА_7 погодився на таку пропозицію. 23 вересня 2016 року, близько 12 години 20 хвилин, з цією метою, він разом з ОСОБА_7 прибули до квартири АДРЕСА_4 . Вони постукали у двері, які їм відчинив раніше не знайомий чоловік похилого віку, тоді вони, представившись працівниками газової служби, пройшли до квартири. Далі ОСОБА_7 став відволікати дідуся, разом оглядати газову книжку, а він в той час, пішов по кімнатах, в одній з яких, таємно викрав ноутбук «Самсунг» чорного кольору і грошові кошти у сумі 100 гривень, які відразу ж сховав під куртку та попрямував до виходу з квартири, де повідомив ОСОБА_7 , що їм вже потрібно йти, після чого вони разом покинули приміщення квартири. В той же день під час їх спроби продати викрадений ними ноутбук їх затримали працівники поліції, а ноутбук вилучили і повернули потерпілому. Також додав, що коли був у кімнаті, звідки викрав ноутбук та гроші, потерпілого ОСОБА_4 , який спав під ковдрою, не помітив, і останній взагалі нічого йому не казав і вслід за ним по квартирі не йшов. Після того, як він викрав зазначені речі, вони разом із ОСОБА_7 спокійно покинули квартиру. При цьому, не оспорював ні обставини вчинення ним кримінального правопорушення, що інкримінується, ні найменування та вартість викраденого майна, ні вину. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати і призначити покарання, не пов`язане із позбавленням волі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю і суду показав, що за два тижні до скоєння злочину він познайомився з ОСОБА_5 , який запропонував йому разом ходити по квартирам громадян і під видом працівників газової служби, потрапляти всередину квартир, де він повинен буде відволікати власників квартир, начебто перевіряючи їх обладнання, а ОСОБА_5 в цей час повинен відшукати в квартирі побутову техніку малих розмірів з метою їх викрадення, на що він погодився. З цією метою, 23 вересня 2016 року, близько 12 години, він разом з ОСОБА_5 прибули до квартири АДРЕСА_4 . Вони постукали у двері, які їм відчинив раніше не знайомий чоловік похилого віку, тоді вони, представившись працівниками газової служби, пройшли до квартири. Далі він став відволікати дідуся, разом оглядати газову книжку, а ОСОБА_5 в той час, пішов по кімнатах, через декілька хвилин, до виходу з квартири повернувся ОСОБА_7 і сказав, що їм необхідно йти. Після чого, вони разом покинули приміщення квартири. Вийшовши на вулицю, ОСОБА_7 показав йому ноутбук Самсунг і 100 гривень, які він знайшов у дальній кімнаті цієї квартири. В той же день під час їх спроби продати викрадений ними ноутбук їх затримали працівники поліції, ноутбук вилучили і повернули потерпілому. Також додав, що коли вони виходили з квартири нікого, окрім дідуся, з яким він спілкувався, не було, потерпілого ОСОБА_4 він не бачив. Після того, як ОСОБА_7 викрав зазначені речі, вони разом із ним спокійно покинули квартиру. При цьому, не оспорював ні обставини вчинення ним кримінального правопорушення, що інкримінується, ні найменування та вартість викраденого майна, ні вину. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати і призначити покарання, не пов`язане із позбавленням волі.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що обвинувачених він раніше не знав і ніяких відносин з ними не підтримував. Зазначив, що він проживає разом зі своїм дідусем ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_5 . 23 вересня 2016 року він перебував вдома у спальній кімнаті та відпочивав після нічної зміни. Далі він прокинувся від голосу свого дідуся та інших осіб, та знову продовжив спати. Через деякий нетривалий час він знову прокинувся та побачив силует хлопця, який видалявся з його кімнати і тримав в руках ноутбук. Відразу він не зрозумів, що трапилося, оскільки щойно прокинувся. Далі він піднявся та пішов до коридору квартири, де побачив свого дідуся, який йому повідомив, що до них приходили двоє хлопців, які представились співробітниками газової служби та перевірили газове обладнання. Після цього, він зрозумів, що один з тих хлопців викрав його ноутбук, вартість якого складає 2 180 гривень та грошові кошти в сумі 100 гривень. Тоді він вибіг у під`їзд будинку, де через вікно побачив двох хлопців, якими виявились обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Цього ж дня він звернувся до поліції із відповідною заявою. В подальшому, викрадений у нього ноутбук, йому повернуто працівниками поліції, у зв`язку з чим, претензій матеріального чи морального характеру до обвинувачених він немає, цивільний позов не заявляє. Висловив думку про призначення обвинуваченим не суворого покарання.
Окрім зізнавальних свідчень обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , їх вина у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, підтверджується дослідженими під час судового розгляду наступними доказами.
З протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 23 вересня 2016 року встановлено, що оперативним уповноваженим Жовтневого ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області прийнято заяву від ОСОБА_9 про викрадення невідомими йому чоловіками, яких в подальшому він зможе впізнати, у нього вдома за адресою: АДРЕСА_5 , ноутбуку «Samsung NP300E5Z-S02UA».
З протоколу огляду від 23 вересня 2016 року, який проведено слідчим, в присутності двох понятих та ОСОБА_9 , встановлено, що об`єктом огляду є житлове приміщення квартири АДРЕСА_4 . Під час огляду було зафіксовано місце скоєння злочину, а також вилучено «газову книжку» з рукописним записом від 23 вересня 2016 року.
Відповідно до протоколу огляду предмету від 23 вересня 2016 року, який проведено слідчим, в присутності двох понятих та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_6 . Під час огляду ОСОБА_5 добровільно надав для огляду ноутбук «Samsung» чорного кольору, із написами: «MODELL CODE: NP300ESZ-S02UA SPN: HLSJB9000SF sep 2011» та пояснив, що викрав його за адресою: АДРЕСА_5 .
З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 23 вересня 2016 року з додатком до нього у вигляді фототаблиці встановлено, що слідчим в присутності двох понятих потерпілому ОСОБА_4 пред`явлено для впізнання чотири особи чоловічої статі, серед яких останній впізнав особу під номером один ОСОБА_7 , який 23 вересня 2016 року скоїв відносно нього кримінальне правопорушення.
З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 23 вересня 2016 року з додатком до нього у вигляді фототаблиці встановлено, що слідчим в присутності двох понятих потерпілому ОСОБА_4 пред`явлено для впізнання чотири особи чоловічої статі, серед яких останній впізнав особу під номером три ОСОБА_5 , який 23 вересня 2016 року скоїв відносно нього кримінальне правопорушення.
З протоколу пред`явлення особи для впізнання з фотознімками від 10 жовтня 2016 року встановлено, що слідчим в присутності двох понятих свідку ОСОБА_9 пред`явлено для впізнання чотири фотознімки осіб чоловічої статі, серед яких він впізнав особу на фотознімку № 3 ОСОБА_5 та пояснив, що саме цей чоловік 23 вересня 2016 року, за місцем його мешкання, заволодів ноутбуком його онука.
З протоколу пред`явлення особи для впізнання з фотознімками від 10 жовтня 2016 року встановлено, що слідчим в присутності двох понятих свідку ОСОБА_9 пред`явлено для впізнання чотири фотознімки осіб чоловічої статі, серед яких він впізнав особу на фотознімку № 1 ОСОБА_7 та пояснив, що саме цей чоловік 23 вересня 2016 року, за місцем його мешкання, заволодів ноутбуком його онука.
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 4783-16 від 29 вересня 2016 року встановлено, що станом на 23 вересня 2016 року дійсна (залишкова) вартість викраденого майна - ноутбуку «Samsung NP300E5Z-S02UA» становить 2 180 гривень 00 копійок.
Таким чином, проаналізувавши безпосередньо отримані у судовому засіданні показання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_4 , а також досліджені під час судового розгляду письмові докази, надані стороною обвинувачення, суд приходить до висновку, що підстав для їх неврахування, а також визнання неналежними чи недопустимими сторонами не наведено, а судом не встановлено, що вони є переконливими, послідовними, такими, що узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для встановлення судом усіх обставин кримінального правопорушення, які підлягають встановленню відповідно до вимог, передбачених ст. 91 КПК України, та жодним чином не спростовуються будь-якими іншими обставинами.
З урахуванням наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення дійшов до впевненого висновку, що діяння, яке вчинено обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_7 дійсно мало місце.
В діях обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_10 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і обвинувачені винуваті в його вчиненні, так як вони своїми умисними діями вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, з проникненням в житло, а тому вони підлягають покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 суд, відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи обвинувачених та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Насамперед, суд враховує, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує, що останній в порядку ст. 89 КК України не судимий, офіційно не працевлаштований, розлучений, має середню технічну освіту, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 суд враховує, що останній раніше не судимий, не одружений, офіційно не працевлаштований, має неповну середню освіту, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , суд визнає їх щире каяття у скоєному.
Під час судового розгляду даного кримінального провадження обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують його покарання, які наведені вище, і приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, і вважає, що ОСОБА_5 має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Під час судового розгляду стороною обвинувачення надано суду протокол про затримання ОСОБА_5 від 23 вересня 2016 року як особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, і ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2016 року, відповідно до якої відносно ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог Закону України «Про внесення зміни до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, який набув законної сили 24 грудня 2015 року, частина 5 статті 72 Кримінального кодексу України викладена у такій редакції: «5. Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі».
Отже, призначаючи покарання, суд зобов`язаний врахувати положення ст. 72 КК України (в редакції зазначеного вище Закону) та зараховувати строк попереднього ув`язнення, враховуючи його до моменту постановлення вироку.
Таким чином, суд вважає за необхідне в строк основного покарання, призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 у виді позбавлення волі, зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто у вигляді 5 місяців 26 днів.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід рахувати з моменту його затримання відповідно до протоколу затримання від 23 вересня 2016 року, тобто з 23 вересня 2016 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід, застосований у відношенні ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою у Дніпропетровському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Дніпропетровській області необхідно залишити без змін.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину останнім, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують його покарання, наведені вище, і приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, і вважає, що ОСОБА_7 має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Під час судового розгляду стороною обвинувачення надано суду протокол про затримання ОСОБА_7 від 23 вересня 2016 року, як особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2016 року, відповідно до якої відносно ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Отже, призначаючи покарання, суд зобов`язаний врахувати положення ст. 72 КК України (в редакції зазначеного вище Закону) та зараховувати строк попереднього ув`язнення, враховуючи його до моменту постановлення вироку.
Таким чином, суд вважає за необхідне в строк основного покарання, призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 у виді позбавлення волі, зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто у вигляді 5 місяців 26 днів.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 слід рахувати з моменту його затримання відповідно до протоколу про затримання від 23 вересня 2016 року, тобто з 23 вересня 2016 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід, застосований у відношенні ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою у Дніпропетровському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Дніпропетровській області необхідно залишити без змін.
Відповідно до вимог ст. ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинувачених на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у солідарному порядку витрат по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 176 (сто сімдесят шість) гривень 20 (двадцять) копійок, що підтверджується відповідною довідкою про витрати на проведення зазначеної експертизи у кримінальному провадженні, на користь держави.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.
Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:
- ноутбук марки «Samsung NР300Е5Z-S02UА», який відповідно до розписки переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити останньому, як законному володільцю;
- чоловічу сумку чорного кольору, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , телефон марки «Fly» чорного кольору, які відповідно до квитанції № 992 від 23 вересня 2016 року передані на відповідальне зберігання до камери схову Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_5 , як законному володільцю;
- газову книжку, яка долучена до матеріалів даного кримінального провадження повернути ОСОБА_9 , як законному володільцю.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 118, 124, 368, 370- 374, 394 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 необхідно рахувати з моменту його затримання, тобто з 23 вересня 2016 року, при цьому, в строк призначеного останньому покарання у виді позбавлення волі, зарахувати строк його попереднього ув`язнення, розрахований відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, у вигляді 5 (п`яти) місяців 26 (двадцяти шести) днів.
До набрання вироком законної сили застосований під час досудового розслідування ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 необхідно рахувати з моменту його затримання, тобто з 23 вересня 2016 року, при цьому, в строк призначеного останньому покарання у виді позбавлення волі, зарахувати строк його попереднього ув`язнення, розрахований відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, у вигляді 5 (п`яти) місяців 26 (двадцяти шести) днів.
До набрання вироком законної сили застосований під час досудового розслідування ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у солідарному порядку витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 176 (сто сімдесят шість) гривень 20 (двадцять) копійок на користь держави.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- ноутбук марки «Samsung NР300Е5Z-S02UА», який відповідно до розписки переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити останньому, як законному володільцю;
- чоловічу сумку чорного кольору, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , телефон марки «Fly» чорного кольору, які відповідно до квитанції № 992 від 23 вересня 2016 року передані на відповідальне зберігання до камери схову Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_5 , як законному володільцю;
- газову книжку, яка долучена до матеріалів даного кримінального провадження повернути ОСОБА_9 , як законному володільцю.
Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.
Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1