Справа № 344/1997/17
Провадження № 1-кс/344/491/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000527 від 12.02.2017р., -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилався на те, що 12.02.2017р., близько 10год. 00хв. ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, відкрито викрали у потерпілого ОСОБА_9 , мобільний телефон марки «Леново А2020а40» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору, вартістю 2544 грн., чим спричинили останньому майнову шкоду на вказану суму.

13.02.2017р. о 10.30 год. ОСОБА_5 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України затриманий за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

13.02.2017 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В період часу з 11год. 01хв. по 12год. 02хв. 12.02.2017р. під час огляду місця події за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 11, ОСОБА_5 добровільно видав грошові кошти: купюру номіналом 100 гривень серія МЗ 2222878, купюру номіналом 50 гривень серія УН 14443271, купюру номіналом 10 гривень серія ХН 7944763, купюру номіналом 5 гривень серії ПЕ 7962210. Вказані грошові кошти поміщені в спецпакет №2717393, який опечатано в присутності понятих.

Підставами для тимчасового вилучення вище зазначеного майна стало те, що вони могли бути одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є доходами від них, крім цього є підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, могли бути використані як засоби вчинення кримінального правопорушення, тому вилучені вказані вище речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Метою ж застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий зазначив забезпечення збереження речових доказів, тому з метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що воно в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, просив їх арештувати.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Володілець майна підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Слідчим відділом Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадження № 0000527 від 12.02.2017р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В період часу з 11.01 год. по 12.02 год. 12.02.2017 під час огляду місця події за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 11, ОСОБА_5 добровільно видав грошові кошти: купюру номіналом 100 гривень серія МЗ 2222878, купюру номіналом 50 гривень серія УН 14443271, купюру номіналом 10 гривень серія ХН 7944763, купюру номіналом 5 гривень серії ПЕ 7962210.

Постановою слідчого від 12 лютого 2017 року вилучені грошові кошти були визнані речовими доказами.

В той же час, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Слідчим поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що грошові кошти 100 грн. (МЗ 2222878), 50 грн. (УН 14443271), 10 грн. (ХН 7944763), 5 грн. (ПЕ 7962210), оскільки вони могли бути одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відтак, враховуючи вищенаведене, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на: грошові кошти номіналом 100 гривень серії МЗ 2222878; номіналом 50 гривень серії УН 14443271; номіналом 10 гривень серії ХН 7944763; номіналом 5 гривень серії ПЕ 7962210, які були вилучені 12 лютого 2017 року у ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 15 лютого 2017 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1