Справа № 631/2271/13-к
№ провадження 1-кп/631/7/14
Нововодолазький районний суд Харківської області
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2013 року ОСОБА_1

Нововодолазький районний суд Харківської області в складі:

Головуючого судді Покальчука Ю.М.

при секретарі Євсюковій О.В.

за участю прокурора Полушкіна В.В.

захисника ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні селища ОСОБА_1 Водолага Нововодолазького району Харківської області матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні за ч.2 ст.185 КК України внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000451 від 10.06.2013 року стосовно обвинуваченого:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, маючого середньо спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

1)06.11.2010 року Коломацьким районним судом Харківської області за ч.1 ст.296 КК України, до 1 року позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік.

2)05.06.2012 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.

3)11.03.2013 року Жовтневим районним судом м. Харкова, за ч.1 ст.186 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

В С Т А Н О В И В:

6 червня 2013 року, близько 21 години 30 хвилин, громадянин ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, вийшовши з магазину «Перекресток», що знаходиться за адресою по вул. Карла Маркса, 4-Д села Новоселівка, Нововодолазького району, Харківської області, побачив велосипед «Україна», що стояв біля магазину, власником якого є громадянин ОСОБА_4. У вказаний час у громадянина ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення даного велосипеда «Україна». Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3, скориставшись тією обставиною, що біля велосипеду нікого з громадян не було, шляхом вільного доступу скоїв крадіжку вказаного велосипеда «Україна», вартістю 150 грн. /згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1783 від 20.06.2013р./. Викраденим ОСОБА_3 розпорядився за власним розсудом, заподіявши потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток в сумі 150 гривень.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою провину в інкримінованому йому в вину кримінальному правопорушенні суд вирішуючи процесуальне питання про порядок дослідження матеріалів справи в силу ч.3 ст.349 КПК України вважає за необхідне задовольнити заяву прокурора Полушкіна В.В. та підсудного ОСОБА_3 і захисника ОСОБА_2 як учасників процесу про можливість застосування скороченого порядку дослідження матеріалів справи допитавши обвинуваченого безпосередньо в судовому засіданні та дослідити матеріали справи, що стосуються особи обвинуваченого, про що в судовому засіданні не заперечував і сам потерпілий по справі ОСОБА_4.

Суд також вважає визнати недоцільним дослідження доказів, що до тих обставин які ніким не оспорюються. При цьому судом зясовано, що всі учасники процесу, правильно розуміють зазначений зміст цих обставин. Судом встановлено відсутність сумнівів в добровільності позицій учасників процесу, а також судом розяснено учасникам процесу, що у такому випадку сторони процесу позбавляються права оскаржувати відповідні обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у вільній формі дав суду свої пояснення, чим повністю підтвердив свої первинні пояснення дані в ході досудового слідства. Так по суті справи ОСОБА_3 пояснив, що дійсно 6 червня 2013 року, близько 21 години 30 хвилин, він перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, вийшовши з магазину «Перекресток», що знаходиться за адресою по вул. Карла Маркса, 4-Д села Новоселівка, Нововодолазького району, Харківської області, побачив велосипед «Україна», що стояв біля магазину. У нього виник намір, спрямований на таємне викрадення даного велосипеда. Обвинувачений скориставшись тією обставиною, що біля велосипеду нікого з громадян не було, скоїв крадіжку вказаного велосипеда «Україна» який в подальшому був працівниками міліції повернутий потерпілому. Обвинувачений визнавши свою провину розкаюється в скоєному та завірив суд, що в подальшому не допустить зі свого боку подібних правопорушень. Крім того обвинувачений завірив суд, що він з свого боку зробив усе можливе для примирення з потерпілим, та готовий в добровільному порядку відшкодувати йому збитки від злочину. В ході досудового слідства обвинувачений давав аналогічні пояснення які судом досліджені, проаналізовані та визнані належним доказом по справі.

Суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому в вину злочині повністю підтверджена, а дії його правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинено повторно. Кваліфікуючий признак повторність підтверджена оскільки ним скоєно злочин проти власності в період відбуття покарання за попереднім вироком суду від 11.03.2013 року Жовтневим районним судом м. Харкова, за ч.1 ст.186 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки.

При визначенні міри покарання ОСОБА_3 суд враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, ступінь його винуватості, а також дані, що характеризують обвинуваченого як особу, те що він повністю визнає свою провину та кається в скоєному, співпрацював з слідством та судом при розкритті даного злочину та встановленні істини по справі, одночасно суд не може залишити без особливої уваги і той факт, що обвинувачений своїми діями направленими на примирення дійшов до згоди з потерпілим, досяг з його боку порозуміння і який в свою чергу просить суд застосувати до обвинуваченого покарання повязане з позбавленням його волі реально. Але в мінімальних межах. Суд враховуючи обставини які помякшують відповідальність, каяття, та добровільне бажання відшкодування завданої злочинними діями шкоди, а також враховуючи обставин які обтяжують відповідальність, скоєння злочину в стані алкогольного спяніння, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в виді позбавлення волі на певний строк в мінімальних межах санкції статті, Кримінального Закону згідно зі ст.63 КК України.

Суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 неможливе без ізоляції його від суспільства оскільки він вчинив злочин в період відбуття покарання за попереднім вироком.

Згідно ст.71 КК України суд вважає за необхідне ОСОБА_3 призначивши покарання по даному вироку, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 11.03.2013 року Жовтневого районного суду міста Харкова, згідно якого ОСОБА_3 визнаний винним за ч.1 ст.186 КК України та йому призначене покарання ДВА роки та ШІСТЬ місяців позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки.

ОСОБА_3 взяти під варту в залі суду негайно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 21.11.2013 року, з моменту взяття його під варту в залі суду.

Керуючись ст.374 КПК України суд вважає за необхідне приймаючи до уваги той факт, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 в ході досудового слідства запобіжний захід не обирався суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою в умовах СІЗО міста Харкова.

Відповідно до ст.374 КПК України вирішити питання повязані з речовими доказами, а також з судовими витратами.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.369-371, 373, 374, 376, КПК України суд, -

З А С У Д И В

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України та застосувавши ст.63 КК України призначити йому покарання ТРИ роки позбавлення волі.

Згідно ст.71 КК України суд вважає за необхідне ОСОБА_3 призначивши покарання по даному вироку, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 11.03.2013 року Жовтневого районного суду міста Харкова, згідно якого ОСОБА_3 визнаний винним за ч.1 ст.186 КК України та йому було призначене покарання ДВА роки та ШІСТЬ місяців позбавлення волі, згідно ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, і остаточно ОСОБА_3 призначити покарання ТРИ роки і ШІСТЬ місяців позбавлення волі.

Керуючись ст.374 КПК України суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою в умовах СІЗО міста Харкова.

ОСОБА_3 взяти під варту в залі суду негайно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 21.11.2013 року, з моменту взяття його під варту в залі суду.

Відповідно до ст.374 КПК України вирішити питання повязані з речовими доказами: велосипед «Україна», переданий на збереження відповідно розписки потерпілому ОСОБА_4 залишити останньому як законному власнику після вступу вироку в законну силу.

Відповідно до ст.374 КПК України вирішити питання повязані з судовими витратами і стягнути з ОСОБА_3 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Харківській області двісті девяносто три гривні сорок копійок, понесені витрати при проведенні судової експертизи.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.392-395 КПК України.

Суддя Покальчук Ю.М.