УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №278/1763/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.125 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2017 року. Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
судового засідання: ОСОБА_5 , ОСОБА_6
прокурора: ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
захисника обвинуваченої -
адвоката: ОСОБА_9
обвинуваченої ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_10 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 05 грудня 2016 року,
Цим вироком:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Рудня Пошта Житомирського району Житомирської області, громадянку України, непрацюючу у зв`язку з перебуванням в декретній відпустці, маючу на утриманні трьох малолітніх дітей, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудиму,-
засуджено за ч.1 ст.125 КК України до штрафу у розмірі 40 (сорок) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
Згідно вироку, 22 травня 2016 року, близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_10 , перебуваючи в магазині «Товари повсякденного попиту», що знаходиться по вул. Матросова, 1-а в с. Рудня Пошта Житомирського району, на ґрунті довготривалих неприязних особистих відносин, умисно взяла лівою рукою за волосся ОСОБА_8 та декілька разів вдарила її головою об вхідні двері магазину, від чого потерпіла впала на підлогу, проте, обвинувачена не зупинилась та продовжувала кулаком правої руки наносити удари по спині та руках потерпілої, чим спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, обох верхніх кінцівках та тулубі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я.
Не погоджуючись вироком суду першої інстанції обвинувачена ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу на вказане рішення, згідно якої просить вищевказаний вирок суду першої інстанції скасувати та кримінальне провадження відносно неї відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України закрити, у зв`язку з відсутністю в її діянні складу кримінального правопорушення.
Вважає, вирок суду незаконним та необґрунтованим, оскільки призначене судом покарання не відповідає дійсним обставинам справи.
Вказує при тому на те, що в її діях вбачається необхідна оборона від протиправного посягання зі сторони потерпілої ОСОБА_8 , оскільки остання під час словесного конфлікту, який виник між ними заволоділа її сережкою за що передбачено відповідальність за ст.186 КК України та почала бійку, за що передбачено відповідальність за ст.125 КК України.
На її думку, суд, всупереч вимогам КПК України зайняв позицію сторони потерпілої та залишив поза увагою те, що в день вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення вона не знала, що ОСОБА_8 перебувала в магазині, ножем останній не погрожувала.
Вказує також на те, що ОСОБА_8 перша почала конфлікт, вихопивши сережку з її вуха.
Зазначає, що факт заподіяння нею тілесних ушкоджень ОСОБА_8 з метою самооборони підтверджується показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які суд до уваги не взяв, мотивуючи це тим, що останні являються її родичами та працюють у неї.
Вказує, що суд належним чином не дослідив факт виклику нею на місці конфлікту працівників поліції, не направив відповідний запит до оператора мобільного зв`язку.
Вважає, що працівники поліції намагались приховати злочин, оскільки її перша заява про злочин належним чином не була розглянута та направлення на СМЕ їй не надали, а друга її заява, хоча і була прийнята слідчим, однак направлення на СМЕ їй також надано не було.
На її думку, суд безпідставно відкинув як доказ висновок СМЕ № 1512 від 16.06.2016 пославшись на те, що він ґрунтується лише на записах з її медичної картки, факт підробки яких належним чином не доведений.
Вважає безпідставними посилання суду на правдивість показів свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , оскільки останні є односельчанами потерпілої та в той день вживали з нею спиртне.
Що ж до висновків суду про те, що згідно висновку СМЕ № 1734 від 12.07.2016 тілесні ушкодження потерпілої могли бути спричинені натуральною зброєю чоловіків, якою є руки, ноги взуті у взуття, то їх вона також вважає такими, що не відповідають дійсності, оскільки вона не є чоловіком, а тому її удари різняться у силі прикладання.
Вказує при тому на те, що суд також не врахував того, зі слів її свекрухи у ОСОБА_8 були конфлікти з чоловіком у ході яких вона і могла отримати дані тілесні ушкодження.
Крім цього, зазначає, що судом, у відповідності до ст.89 КК України не могли визнаватись як докази її вини: протокол заяви про злочин потерпілої, висновки СМЕ, стосовно виявлених у ОСОБА_8 та у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, відповідь з ЦРЛ від 25.05.2016, протоколи слідчих експериментів з потерпілою та свідками, оскільки до матеріалів судової справи прокурором не було надано постанови про створення слідчої групи та групи прокурорів, які після порушення кримінальної справи мали право проводити слідчі дії та виносити процесуальні рішення.
Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченої та її захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, міркування прокурора та потерпілої ОСОБА_8 про відсутність підстав для її задоволення, перевіривши вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, Апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_10 не підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, вина ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме у спричиненні ОСОБА_8 умисних легких тілесних ушкоджень підтверджується наступними доказами:
- наданими в суді першої інстанції показаннями потерпілої ОСОБА_8 , згідно яких, 22 травня 2016 року приблизно в обідній час вона занходилась на своєму робочому місці, а саме у продуктовому магазині, який розташований в с. Рудня Пошта. В цей же час до цього магазину зайшла ОСОБА_10 , закрила за собою вхідні двері та висловлюючись нецензурною лайкою підійшла до прилавку, де погрожувала їй ножем. Після цього, ОСОБА_10 взяла лівою рукою її за коси та почала бити головою об двері, від чого вона впала на підлогу. Здійснюючи супротив обвинуваченій, вона теж схопила її за волосся, у зв`язку з чим обвинувачена навалилася на неї та продовжувала бити її кулаками по тулубу та руках. Всі ці події були миттєві, а весь конфлікт тривав не більш 10 хв. В цей час за столиком, що за дверима магазину, сиділи ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , які пили каву та яких обвинувачена не бачила. Згадані дівчата були очевидцями цієї бійки, намагались заспокоїти обвинувачену, відчинили двері магазину та викликали свекруху ОСОБА_18 ОСОБА_20 , яка проживає навпроти магазину. Коли дівчата відчинили двері магазину, то до нього забігла мати обвинуваченої, яка відтягнула свою доньку від неї. Через декілька хвилин ОСОБА_10 знову прийшла в магазин і почала говорити, що у неї з вуха зняли сережку. В подальшому дану сережку було знайдено в магазині на підлозі під прилавком та повернуто обвинуваченій. До вказаних подій з останньою вона була знайома так, як ОСОБА_10 постійно ревнувала її до свого чоловіка та неодноразово по телефону погрожувала. Будь-яких тілесних ушкоджень вона ОСОБА_10 не наносила, а лише тримала рукою за волосся;
- протоколом проведення слідчого експерименту з участю потерпілої ОСОБА_8 від 06.07.2016, в ході проведення якого потерпіла надала показання, які узгоджуються з вищевказаними та показала механізм спричинення їй тілесних ушкоджень обвинуваченою в ході конфлікту, який мав місце 22.05.2016 (т.2,а.с.47);
- наданими в суді показаннями свідків ОСОБА_16 , яка була безпосереднім очевидцем зазначеного конфлікту між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , згідно яких 22.05.2016 обвинувачена зайшла у магазин, закрила за собою двері та почала ображати потерпілу ОСОБА_8 брутальною лайкою та жбурляти в неї якісь коробки. Після цього, підійшла до потерпілої, яка перебувала за прилавком, де почала бити її кулаком у живіт та обличчя. Далі схопила лівою рукою ОСОБА_8 за волосся та потягнула її до тамбуру де 3-4 рази вдарила головою об двері, від чого потерпіла впала, а обвинувачена впала на неї. ОСОБА_8 , в ході бійки також тримала обвинувачену за волосся, але ударів не наносила. ОСОБА_10 , сидячи на потерпілій зверху наносила їй удари кулаком в тулуб та по руках. Запорожець ОСОБА_21 намагалась припинити бійку, але обвинувачена, пригрозивши побити останню наказала не чіпати їх та йти геть з магазину. Вони відкрили двері та побігли до ОСОБА_20 по допомогу. Коли вони разом із останньою повернулись до магазину, то побачили там, окрім потерпілої, матір обвинуваченої ОСОБА_11 разом із онуком та обвинувачену, які залишали магазин. Через 5-10 хвилин ОСОБА_10 повернулась до магазину за своєю сережкою, яку вона загубила під час бійки. Вони дійсно знайшли сережку на підлозі. Запорожець ОСОБА_22 віддала сережку обвинуваченій і та пішла геть;
- наданими в суді показаннями свідка ОСОБА_17 , яка також була безпосереднім свідком конфлікту між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , згідно яких ОСОБА_17 підтвердила вищевказані показання свідка ОСОБА_16 ;
- протоколами проведення слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 від 06.07.2016, в ході проведення яких надали показання, які узгоджуються з вищевказаними та показали на місці конфлікту механізм спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень обвинуваченою в ході конфлікту, який мав місце 22.05.2016 між останньою та ОСОБА_10 (т.2, а.с.53-62);
- висновком СМЕ № 1361 від 26.05.2016, у відповідності до якого при судово-медичному обстеженні тіла ОСОБА_8 у останньої виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, обох верхніх кінцівках, тулубі, які виникли від дії тупого предмета, не виключено в термін та за обставин, які інкриміновані обвинуваченій (т.2, а.с.41);
- висновком експерта №1734 від 12.07.2016, згідно якого вказані вище тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_8 є легкими без короткочасного розладу здоров`я, а враховуючи їх характер та локалізацію, вони могли бути спричинені при нанесенні ударів натуральною зброєю чоловіка, якою є руки та ноги взуті у взуття. Також, експерт прийшов до висновку, що утворення даних тілесних ушкоджень не характерне при падінні на площину, а утворення ушкоджень на ділянках задньо-бокової частини правого та лівого плеча є недоступними для нанесення власною рукою ( т.2, а.с. 63);
Вищевказане в своїй сукупності спростовує апеляційні доводи обвинуваченої про те, що потерпіла ОСОБА_8 першою почала бійку заволодівши перед тим її сережкою, а також про те, що під час конфлікту з останньою вона діяла в межах самооборони.
Крім цього, причетність ОСОБА_10 до інкримінованого їй кримінального правопорушення частково підтверджується наданими в суді першої інстанції показаннями свідка та ОСОБА_11 , яка є матір`ю обвинуваченої, згідно яких, 22.05.2016, вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_12 , малолітнім внуком та ОСОБА_10 під`їхали до продуктового магазину в с. Рудня Пошта, щоб купити пива. До магазину пішла ОСОБА_10 . Через декілька хвилин вона почула голос останньої, пройшла до цього магазину, де при вході побачила лежачих на підлозі ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , остання тримала її дочку за волосся. При цьому ОСОБА_10 знаходилась поверх ОСОБА_8 , при ній вони ударів один одному не наносили. В свою чергу, вона почала розбороняти останніх. В цей же час до магазину зайшли якісь дівчата. До цього в даному приміщенні нікого окрім зазначених учасників конфлікту не було. В подальшому вона з обвинуваченою вийшли з магазину, сіли до салону автомобіля на якому приїхали та поїхали додому. По дорозі остання виявила відсутність сережки. Після цього вони повернулись до зазначеного магазину, ОСОБА_8 повернула сережку та вони знову поїхали додому. Вдома вона побачила наявні у ОСОБА_10 тілесні ушкодження у виді синця на руці та подряпин на колінах.
Свідок ОСОБА_12 , який є батьком обвинуваченої в суді першої інстанції також розповів про те, що 22.05.2016, по приїзду додому ОСОБА_10 плакала з приводу отриманих нею тілесних ушкоджень у виді синців на руці та подряпин на колінах. Самого конфлікту між ОСОБА_8 та ОСОБА_23 він не бачив.
Доводи апеляції обвинуваченої про те, що потерпіла могла отримати наявні в неї на час освідування тілесні ушкоджень за інших обставин, а саме про те, що вони могли бути спричинені чоловіком ОСОБА_8 також не є обґрунтованими, оскільки ніхто з допитаних в суді першої інстанції осіб не вказав на наявність у ОСОБА_8 до 22.05.2016 видимих тілесних ушкоджень. Такі доводи обвинуваченої Апеляційний суд розцінює, як спробу уникнути відповідальності.
Крім цього, в Апеляційного суду немає підстав вважати неправдивими показання свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , які на думку обвинуваченої могли оговорити її, оскільки є подругами потерпілої, проживають в одному селі та в день вищевказаного конфлікту вживали з нею спиртне так, як в ході допиту останніх в суді так і під час проведення зазначених вище слідчих експериментів вони були попереджені за ст.384 КК України про відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань.
Окрім вищевказаного, суд першої інстанції вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_10 обґрунтовано не взяв до уваги показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , оскільки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 безпосередніми свідками конфлікту між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 не були, а свідок ОСОБА_11 факту нанесення ударів будь кому з учасників цього конфлікту не бачила.
Враховуючи вищевказане, суд першої інстанції належним чином дослідив всі обставини справи, дав їм повну і об`єктивну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, а тому підстави для скасування оскаржуваного вироку, як про те просить в своїй апеляційній скарзі обвинувачена відсутні.
Керуючись ст.ст.404, 407, 409 КПК України, Апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_10 - залишити без задоволення, а вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 05 грудня 2016 року щодо ОСОБА_10 за ч.1 ст.125 КК України - без зміни.
На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її постановлення.
Судді: