АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13.05.2017,
за участі:

прокурора ? ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА
Від адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 надійшла апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13.05.2017, в якій він просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відкрити провадження у справі за його скаргою.
Так, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13.05.2017 відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 в порядку ст.55 Конституції України на підставі ч.4 ст.304 КПК України.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя виходив з того, що скаргу подано на рішення, дії чи бездіяльність, що не підлягає оскарженню.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_5 в обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що істотно порушує вимоги кримінального процесуального закону, суперечить нормам Конвенції про захист прав і основоположних свобод, Конституції України та судовій практиці з аналогічних справ. На переконання адвоката письмове повідомлення про підозру, як вид кримінального рішення уповноваженої особи, має бути винесено у формі постанови, а отже і піддаватись праву на оскарження до судових органів. Більше того, навіть невинесення постанови у зв`язку з відсутністю на це прямої вказівки в законі, підозрювана особа не може бути позбавлена конституційного права на оскарження. При цьому в апеляційній скарзі міститься посилання на судові рішення слідчих суддів з аналогічних справ.
Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який заперечив проти існуючої апеляційної скарги та вважав за необхідне залишити без змін оскаржувану ухвалу слідчого судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали судового провадження в межах поданої апеляції, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційних вимог адвоката, з огляду на наступне.
Адвокат ОСОБА_5 у визначений судом день, час та місце розгляду наявної апеляційної скарги не з`явився . Про судове засідання повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою, що міститься в матеріалах провадження. Крім того, від ОСОБА_5 вже вдруге надійшла заява про відкладення розгляду у зв`язку з сімейними обставинами. Зважаючи, що адвокат на підтвердження поданого клопотання повторно не додав документів на підтвердження неможливості прибути до суду, а також беручи до уваги вимоги ст.422, 405 КПК України, суд вважає за можливе провести розгляд існуючої апеляційної скарги.
Що стосується безпосередніх доводів апеляційної скарги, то колегія суддів керується наступним.
Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зазначеним критеріям ухвала слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13.05.2017 відповідає, що підтверджується слідуючим.
Так, Ч.1 ст.303 КПК України вказує на вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні та суб`єктів оскарження.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.
Згідно правил ч.2 ст.303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст.314 - 316 цього Кодексу.
Натомість, як слідує з матеріалів справи, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подає скаргу на письмове повідомлення про підозру в порядку ст.55 Конституції України, посилаючись в ній на необґрунтованість та порушення порядку повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень.
Як вірно зазначає слідчий суддя, оскарження такої процесуальної дії слідчого, прокурора як складання та повідомлення особі про підозру та необхідності оголошення особи в розшук, ? не відноситься до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування у відповідності до ч.1 ст.303 КПК України. Більше того, кримінальний процесуальний закон України не передбачає видалення з ЄРДР відомостей про повідомлення особі про підозру.

Разом з тим, стосовно посилання апелянта на ст.55 Конституції України, як на правову підставу звернення до слідчого судді зі скаргою, то колегія суддів виходить з того, що гарантоване Конституцією України право оскаржувати в суді рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб реалізується в спосіб, передбачений нормами процесуального права. В даному випадку КПК України, який не передбачає випадків розгляду слідчим суддею скарг на повідомлення особі про підозру.
Таким чином, зазначена конституційна норма знаходить свою реалізацію в нормах кримінального процесуального закону України, які чітко визначають які саме рішення, дії та бездіяльність органу досудового розслідування можуть бути оскаржені до слідчого судді, з огляду на що її слід тлумачити в сукупності з нормами КПК України, в яких даний конституційний припис знаходить свою реалізацію.
В свою чергу, інші доводи адвоката, зокрема щодо необхідності винесення повідомлення про підозру у формі постанови, колегія суддів вважає надуманими та такими, що не відповідають вимогам закону.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов правильного висновку що скарга на повідомлення особі про підозру, а також інші дії, пов`язані з нею, не можуть бути предметом розгляду слідчого судді у відповідності до правил ст.303 КПК України, з огляду на що доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 не знаходять свого підтвердження.
Враховуючи викладене, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвалислідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13.05.2017, як того просить апелянт.

Керуючись ст.303, 304, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13.05.2017 про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , ? залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3