Справа № 573/387/17
Номер провадження 1-кп/573/45/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 07 лютого 2017 року за №0000075, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, освіта професійно - технічна, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимого

за ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
06 лютого 2017 року у точно не встановлений час після 14 години ОСОБА_4 перебував у гостях у своїх кумів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , де у кухні розпивав спиртні напої з останнім.

Збираючись додому, ОСОБА_4 зайшов до зали квартири, де на кріслі під курткою помітив мобільний телефон чорного кольору.

У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення даного телефону. Скориставшись відсутністю господаря та інших осіб, перебуваючи у приміщенні зали, упевнившись у тому, що його дії є непомітними, таємно викрав мобільний телефон марки «LENOVO A680» чорного кольору, вартістю 999 грн., який поклав до кишені куртки та вийшов із квартири. У подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном у власних цілях.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював їх суспільно небезпечний характер, передбачав настання суспільно небезпечних наслідків у виді спричинення матеріальної шкоди і бажав їх настання, тобто скоїв кримінальне правопорушення з прямим умислом.

Таким чином, своїми вищевказаними умисними протиправними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Під час досудового розслідування 21 лютого 2017 року між підозрюваним ОСОБА_4 і потерпілою ОСОБА_5 була укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України.

21 лютого 2017 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000075, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 лютого 2017 року, відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню за ч. 1 ст. 185 КК України із угодою про примирення.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість в обсязі, зазначеному в обвинувальному акті, зокрема, в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Крім цього, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , у виді штрафу у розмірі 850 грн.

В угоді про примирення передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 просили затвердити угоду про примирення.

Прокурор ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Частиною 3 статті 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У відповідності з ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також з`ясовано, що потерпілий розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

У відповідності зі ст. 100 КПК України речовий доказ: мобільний телефон «LENOVO A680» ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2- НОМЕР_2 , чорного кольору залишити потерпілій ОСОБА_5 (а. с. 17-18).

Під час проведення досудового розслідування проводилася судова товарознавча експертиза, витрати за проведення якої становлять 263 грн. 88 коп. (а. с. 16).

На підставі ст. 124 КПК України суд приходить до висновку про стягнення вказаної суми процесуальних витрат із обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 21 лютого 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 263 (двісті шістдесят три) гривні 88 копійок процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи.

Речовий доказ: мобільний телефон «LENOVO A680» ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2- НОМЕР_2 , чорного кольору залишити потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Потерпілий має право отримати в суді копії вироку.

Суддя: