СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр.№1-кс/759/192/17
ун.№759/620/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 про накладення арешту на квартиру, у межах кримінального провадження № 0011796 від 25.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
16 січня 2017 року на розгляд слідчого судді передано клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 , про накладення арешту на нерухоме майно - квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею-46,0 кв.м, житловою площею-29,0 кв.м., на час досудового розслідування, та судового розгляду.

Зі змісту клопотання вбачається, що група невстановлених осіб, в невстановленому місці, та час незаконно шляхом обману заволоділи державним майном а саме квартирою АДРЕСА_2 , чим завдали майнової шкоди в особливо великих розмірах КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва. В ході досудового слідства достеменно встановлено, що об`єктом злочинних посягань є квартира АДРЕСА_2 , та на даному етапі досудового розслідування є необхідність у накладенні арешту на дане майно, яке є речовим доказом по даному кримінальному провадженню. Квартира АДРЕСА_2 перебуваючи у комунальній власності територіальної громади м. Києва, в якій згідно інформації наданої комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» мешкають та зареєстровані ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Проте 18 липня 2008 року приватним нотаріусом ОСОБА_8 було посвідчено договір купівлі-продажу вищевказаної квартири укладений між громадянкою ОСОБА_9 (Продавець) та громадянином ОСОБА_10 (Покупець). Право власності на квартиру АДРЕСА_2 , громадянка ОСОБА_9 отримала на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом 1-ої Київської державної нотаріальної контори 05 червня 1998 року за реєстровим № 14-1048 та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 10 липня 1998 року у реєстрову книгу за реєстровим № 281. 21 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_12 . Однак згідно листа Першої київської державної нотаріальної контори від 13.12.2016 за № 10678/01-16 на запит з приводу посвідчення договору купівлі-продажу квартири на ім`я ОСОБА_9 , 05червня 1998 року за реєстровим № 14-1048, в якому вказано, що Першою київською державною нотаріальною конторою вказаний договір не посвідчувався. Згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 77552094 від 30.12.2016 щодо об`єкта нерухомого майна право власності на квартиру АДРЕСА_2 , зареєстроване за ОСОБА_12 , та дане майно не є під забороною відчуження. Окрім того згідно договору купівлі-продажу квартири від 18 липня 2008 року посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8 було посилання на неіснуючий договір купівлі-продажу вищевказаної квартири посвідчений державним нотаріусом 1-ої Київської державної нотаріальної контори 05 червня 1998 року за реєстровим № 14-1048, за яким ОСОБА_9 отримала право власності на квартиру16 по АДРЕСА_3 , загальною площею-46,0 кв.м, житловою площею-29,0 кв.м. Як зазначає в клопотанні слідчий, квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 є предметом кримінального правопорушення та з метою забезпечення збереження вищевказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вище вказане майно на строк проведення досудового розслідування та судового розгляду. Також слід врахувати, що вищевказане нерухоме майно має істотне значення як речовий доказ у кримінальному провадженні, досудове розслідування у якому здійснюється слідчим відділом управління поліції в Святошинському районі ГУ Національної поліції у місті Києві та існує загроза його відчуження, пошкодження або інші тяжкі наслідки з метою збереження майна, унеможливлення його відчуження, яке може перешкодити кримінальному провадженню.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні, та необхідність накладення арешту на квартиру.

Розглянувши доводи, викладені в клопотанні, документи додані до клопотання, а також матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про таке.
Судом встановлено, що у провадженні СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0011796 внесене до ЄРДР від 25.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Частинами 1, 2 статті 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Клопотання старшого слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на квартиру не містить конкретної інформації щодо підстави накладення такого арешту та не містить чітко визначеної мети накладення арешту. Таким чином слідчим не доведено підстави накладення арешту на вищевказану квартиру.

Таким чином, приймаючи до уваги вище викладене і загальні засади кримінального провадження, клопотання слідчого не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 132, 170-173, 309 КПК України,
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 , про накладення арешту на квартиру.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через районний суд на протязі п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1