АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010088 від 17.11.2015 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 02.11.2013 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян; 28.05.2014 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва покарання у виді штрафу замінено на громадські роботи строком на 60 годин; 05.12.2014 року знятий з обліку Дарницького районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва у зв`язку із відбуттям покарання,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, за апеляційною скаргою заступника прокурора міста Києва на вирок Дарницького районного суду міста Києва від 08 серпня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дарницького районного суду міста Києва від 08 серпня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 у виді позбавлення волі на строк 4 роки; за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 визначено, шляхом поглинання менш сурового покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
По справі вирішено питання про речові докази.
За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що він 16.11.2015 року о 19 год. 30 хв., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме декоративних автомобільних ковпаків, підійшов до належного ОСОБА_8 автомобіля марки «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , та зняв з переднього правого колеса автомобіля декоративний автомобільний колісний ковпак з логотипом, вартістю 372 грн.
В цей момент злочинні дії ОСОБА_6 були помічені власником автомобіля ОСОБА_8 , який знаходився в салоні автомобіля. Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_8 вигукнув, щоб ОСОБА_6 зупинився, але останній не відреагував та усвідомлюючи, що його злочинні дії викрито і таким чином таємне викрадення майна переросло у відкрите викрадення, почав тікати, але в подальшому був затриманий очевидцем події разом з викраденим майном.
Крім цього, ОСОБА_6 10.06.2016 року о 03 годині 30 хвилин, знаходячись за адресою: місто Київ, проспект Григоренка, 18, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, зняв з переднього правого колеса автомобіля марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 , декоративний автомобільний колісний ковпак з логотипом вартістю 500 гривень, який належить ОСОБА_9 ..
Крім цього, ОСОБА_6 10.06.2016 року приблизно о 04 годині, знаходячись за адресою: місто Київ, проспект Григоренка, 14, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, зняв з переднього правого колеса та заднього лівого колеса автомобіля марки «Мітсубісі», д.н.з. НОМЕР_3 , два декоративних автомобільних колісних ковпаки з логотипом вартістю 1200 гривень, які належать ОСОБА_10 .
В поданій апеляційній скарзі заступник прокурора міста Києва, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження та правову кваліфікацію дій ОСОБА_6 , просить вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність (ст.75 КК України) та невідповідністю призначеного ОСОБА_6 покарання ступеню тяжкості злочину та особі винного, внаслідок м`якості.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання не навів достатніх підстав для звільнення його від відбування покарання з випробуванням.
Зазначає, що суд не надав належної оцінки суспільній небезпеці особи обвинуваченого, який вже засуджувався за вчинення корисливого злочину проти власності, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив нові злочини.
Крім цього, вважає, що суд безпідставно визнав обставиною, що пом`якшує покарання, - його щире каяття, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані на підтвердження цього, а визнання вини обвинуваченим свідчить лише про те, що останній під тиском беззаперечних доказів намагаються уникнути справедливого покарання за вчинене.
За наведених обставин вважає, що лише реальне відбуття ОСОБА_6 покарання забезпечить досягнення цілей, визначених ст.65 КК України.
За наслідками апеляційного розгляду просить зазначений вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 по ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; по ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; відповідно до вимог ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 визначити, шляхом поглинання менш сурового покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 4 роки. В іншій частині вирок просить залишити без змін.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва та просив її задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення поданої апеляційної скарги та вважали вирок суду законним і обґрунтованим, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, допитавши обвинуваченого ОСОБА_6 , за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювались, оскільки вони правильно розуміли зміст цих обставин, і у суду не було сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

В зв`язку із цим, суд правомірно розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини злочину, правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 та ч.2 ст.185 КК України, учасниками судового провадження не оскаржуються та не оспорюються, а тому, у відповідності до положень ст.404 КПК України, апеляційною інстанцією не перевіряються.

Призначаючи обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі за кожен злочин окремо, суд першої інстанції, діючи у відповідності до положень ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_6 злочинів, а саме те, що він вчинив замах на злочин, віднесений до категорії тяжких та злочин середньої тяжкості, дані про особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину, проте повністю відбув покарання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем роботи характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнав його щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання як за кожен злочин окремо, так і за сукупністю злочинів, відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі винного і не оспорюється прокурором в поданій апеляційній скарзі.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про те, що суд безпідставно визнав обставиною, що пом`якшує покарання щире каяття, то такі доводи не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, оскільки як у суді першої, так і апеляційної інстанції обвинувачений повністю визнав свою провину у вчиненому і щиро розкаявся. Таке ж його ставлення до вчиненого було і на стадії досудового розслідування. Даних на підтвердження того, що обвинувачений визнав свою провину під тиском беззаперечних доказів, намагаючись уникнути справедливого покарання за вчинене, прокурором не наведено.

Також, з урахуванням тяжкості вчинених ОСОБА_6 злочинів, даних про його особу, наявності обставини, яка пом`якшує покарання та відсутності обставин, які обтяжують покарання, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства та звільнення у зв`язку з цим від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Про можливість виправлення ОСОБА_6 без реального відбування покарання свідчить і те, що з часу ухвалення вироку він нових злочинів не вчинив, неофіційно працевлаштувався на роботу.

А тому колегія суддів не вбачає неправильного застосування судом першої інстанції кримінального закону, а саме положень ст.75 КК України, як на цьому наполягає апелянт.

Посилання прокурора на те, що обвинувачений раніше засуджувався за вчинення корисливого злочину проти власності та знову вчинив нові злочини, враховані судом при кваліфікації дій та призначенні покарання і не можуть свідчити про те, що його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства.
З урахуванням наведеного, апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає.

Інших порушень кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування чи зміни вироку суду, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Вирок Дарницького районного суду міста Києва від 08 серпня 2016 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 , залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

________________ ________________ ________________ ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3