АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

23 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 квітня 2017 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002788 від 08.10.2016 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, було задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт на грошові кошти у національній валюті України в сумі 106401 грн., з них 100 купюр номіналом по 50 грн., серії та номера яких вказані у клопотанні слідчого та резолютивній частині ухвали слідчого судді, 119 купюр номіналом по 100 грн., серії та номера яких вказані у клопотанні слідчого та резолютивній частині ухвали слідчого судді, 310 купюр номіналом по 200 грн., серії та номера яких вказані у клопотанні слідчого та резолютивній частині ухвали слідчого судді, 55 купюр номіналом по 500 грн., серії та номера яких вказані у клопотанні слідчого та резолютивній частині ухвали слідчого судді, одна купюра номіналом 1 гривня серії РИ та номером 6775007, крім того накладено арешт на грошові кошти у іноземній валюті в сумі 60 Євро, з них дві купюри номіналом 20 євро та дві купюри номіналом 10 євро, серії та номера яких вказані у клопотанні слідчого та резолютивній частині ухвали слідчого судді, а також накладено арешт на грошові кошти у іноземній валюті в сумі 1920 доларів США, з них 1 купюра номіналом 100 доларів США серії АА та номером 87410428А, 36 купюр номіналом 50 доларів США, серії та номера яких вказані у клопотанні слідчого та резолютивній частині ухвали слідчого судді, 1 купюра номіналом 20 доларів США серії та номером 34196043В.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя, врахувавши наявні підстави вважати, що вказані грошові кошти визнані речовими доказами, мають значення доказів у кримінальному провадженні, та відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на вказані грошові кошти.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.04.2017 р. скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на грошові кошти в Національній валюті України, купюри номіналом 1, 50, 100, 200, 500 гривень на загальну суму 106 401 грн., в іноземній валюті - купюри номіналом 20, 50, 100 доларів США на загальну суму 1920 доларів США та купюри номіналом 10, 20 Євро на загальну суму 60 Євро відмовити, а вилучені 05.04.2017 р. під час проведення обшуку грошові кошти негайно повернути їх власнику ОСОБА_6 .

Мотивуючи доводи апеляційної скарги представник власника майна, вказує на те, що під час вирішення питання про застосування арешту грошових коштів ОСОБА_6 слідчий суддя порушила норми процесуального законодавства України та не врахувала того, що правова підстава для застосування арешту цього майна та можливість використання його як речового доказу відсутні, оскільки ОСОБА_6 не є службовою особою та заробітної плати від товариства не отримує, а єдиний дохід, який він може отримувати від ТОВ «НВП Інтертерм», у вигляді грошових коштів - це дивіденди, про виплату яких протягом останніх років товариство рішень не приймало.

Додатково представник власника майна, зазначає про те, що виявлені та вилучені у ході обшуку грошові кошти належать особисто ОСОБА_6 та членам його родини, та вказані гроші не мають жодного відношення до обставин, які встановлюються у ході кримінального провадження № 0002788, а були зняті із депозитного рахунку та навмисно зберігались ОСОБА_6 у його робочому кабінеті, задля вжиття заходів щодо забезпечення безпеки по схоронності такої великої суми грошових коштів.

Крім цього, сторона захисту звертає увагу суду на те, що у рамках кримінального провадження № 0002788 не ведеться розслідування стосовно ТОВ «Науково-виробниче підприємство Інтертерм», про що, на переконання апелянта, свідчить долучений до клопотання прокурора витяг із ЄРДР стосовно вказаного кримінального провадження, а тому твердження органу досудового розслідування, що вказані грошові кошти є речовими доказами у рамках кримінального провадження №0002788, сторона захисту вважає необґрунтованими.

Також, апелянт вказує на порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме на порушення слідчим суддею строків розгляду клопотання слідчого про арешт майна, оскільки клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна надійшло до Печерського районного суду м. Києва 07.04.2017 р., але судом вказане клопотання було розглянуте лише 20.04.2017 р., тобто з пропущенням сімдесяти двох годинного строку, що суттєво суперечить вимозі ч. 6 ст. 173 КПК України, а тому на думку представника власника майна, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.04.2017 р. є незаконною.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів справи, управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного Реєстру досудових розслідувань під №0002788 від 08.10.2016 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що начальник РФ «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_9 зловживаючи службовим становищем, за попередньою змовою із начальником служби матеріально-технічного постачання РФ «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_10 , службовими особами ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Інтертерм» ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 із корисливих мотивів; за укладеними упродовж 2015-2016 років із вказаними підприємствами завідомо не вигідними договорами на постачання токарно-матеріальних цінностей у тому числі укладених із порушенням порядку проведення тендерних закупівель, перерахували суб`єктам господарювання кошти в сумі 22,8 млн. грн., частину з яких у розмірі 5,2 млн. грн. в подальшому привласнили спрямувавши за безготівковими операціями на рахунки комерційних структур з ознаками фіктивності, зокрема ТОВ «Мортон-Преміум-Груп», (), ТОВ «Ратум ЛТД» (), ТОВ «Торгінвестехнологія» (), ТОВ «Боско Тренд», (4), ТОВ «Техторг Груп» (), ТОВ «Валенсія» (), ТОВ «Евінг Груп» (), ТОВ «Канремторг» (), ТОВ «Ентер-Прайс» (), ТОВ «Валтрейдінг» (), ТОВ «Укр-опт-ЛТД» (), ТОВ «Омікрон Пюс» (), ТОВ «Ніка Ейр» (), TOB «Діал-Компані» (), ТОВ «Експозиція» (), що підконтрольні ТОВ «Корпорація», керівником якої є ОСОБА_14 ; головним бухгалтером ОСОБА_15

05.04.2017 р. слідчим на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.03.2017 р. було проведено обшук за місцем роботи в кабінеті засновника ТОВ «НВП «Інтертерм» ОСОБА_6 у Службі автомобільних доріг у Львівській області за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Володимира Великого, 54, з метою виявлення та вилучення документів, предметів та речей, зазначених в ухвалі.

За результатами обшуку виявлено та вилучено жорсткий диск марки «TOSHIBA» 500 GB, серійний номер Y58RV2RGS XI3; Мобільний телефон марки «MOTOROLLA» MEID A000002CD55F29.

Окрім цього, під час обшуку було виявлено та вилучено грошові кошти в Національній валюті України, купюри номіналом 1, 50, 100, 200, 500 гривень на загальну суму 106 401 грн., в іноземній валюті - купюри номіналом 20, 50, 100 доларів США на загальну суму 1920 доларів США та купюри номіналом 10, 20 Євро на загальну суму 60 Євро.

07.04.2017 р. прокурор відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти в Національній валюті України, купюри номіналом 1, 50, 100, 200, 500 гривень на загальну суму 106 401 грн., в іноземній валюті - купюри номіналом 20, 50, 100 доларів США на загальну суму 1920 доларів США та купюри номіналом 10, 20 Євро на загальну суму 60 Євро, посилаючись на те, що вказані кошти, які були виявлені та вилучені під час проведення обшуку за місцем роботи в кабінеті засновника ТОВ «НВП «Інтертерм» ОСОБА_6 у Службі автомобільних доріг у Львівській області за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Володимира Великого, 54, є предметом вчинення злочину, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, які вчинялися з корисливих мотивів, а також є предметами, набутими в результаті вчинення кримінального правопорушення та/або, які зберегли або можуть зберегти на собі сліди вчинення злочинів, які в подальшому будуть використані слідством, як доказ вчинення тяжкого та/або особливо тяжкого злочину у кримінальному провадженні № 0002788, а також можуть бути приховані, зіпсовані, знищені особами під час скоєння інших кримінальних правопорушень.

20.04.2017 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання прокурора було задоволено та накладено арешт на грошові кошти в Національній валюті України, купюри номіналом 1, 50, 100, 200, 500 гривень на загальну суму 106 401 грн., в іноземній валюті - купюри номіналом 20, 50, 100 доларів США на загальну суму 1920 доларів США та купюри номіналом 10, 20 Євро на загальну суму 60 Євро.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи прокурора, думку представника власника майна, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, а саме на грошові кошти в Національній валюті України, купюри номіналом 1, 50, 100, 200, 500 гривень на загальну суму 106 401 грн., в іноземній валюті - купюри номіналом 20, 50, 100 доларів США на загальну суму 1920 доларів США та купюри номіналом 10, 20 Євро на загальну суму 60 Євро, з тих підстав, що вони відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки є предметом вчинення злочину, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, які вчинялися з корисливих мотивів, а також є предметами, набутими в результаті вчинення кримінального правопорушення та/або, які зберегли або можуть зберегти на собі сліди вчинення злочинів, які в подальшому будуть використані слідством, як доказ вчинення кримінального правопорушення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність права власності ОСОБА_6 з потребами кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вилучені в ході проведення обшуку 05.04.2017 р. грошові кошти можуть бути пошкоджені, зіпсовані, знищені, передані або відчужені, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому, посилання апелянта на відсутність будь-яких правових підстав для накладення арешту на його майно, оскільки ОСОБА_6 не є службовою особою та заробітної плати від товариства не отримує, а єдиний дохід, який він може отримувати від ТОВ «НВП Інтертерм», у вигляді грошових коштів - це дивіденди, про виплату яких протягом останніх років товариство рішень не приймало, не може прийматися до уваги, оскільки арешт на вказані грошові кошти накладено з правових підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

Посилання представника власника майна про те, що вказані гроші не мають жодного відношення до обставин, які встановлюються у ході кримінального провадження № 0002788, а були зняті із депозитного рахунку та навмисно зберігались ОСОБА_6 у його робочому кабінеті, задля вжиття заходів щодо забезпечення безпеки по схоронності такої великої суми грошових коштів а також, що у рамках кримінального провадження № 0002788 не ведеться розслідування стосовно ТОВ «Науково-виробниче підприємство Інтертерм», про що, на переконання апелянта, свідчить долучений до клопотання прокурора витяг із ЄРДР стосовно вказаного кримінального провадження, а тому твердження органу досудового розслідування, що вказані грошові кошти є речовими доказами у рамках кримінального провадження №0002788, сторона захисту вважає необґрунтованими, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доводи апелянта про те, що слідчим суддею порушено вимоги кримінального процесуального закону, зокрема ст. 172 КПК України, а саме щодо порушення слідчим суддею строків розгляду клопотання, не можуть бути безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки відповідно до ст. 412 КПК України не відносяться до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.

Крім того, слід зазначити, що хоча клопотання про арешт майна й розглядається слідчим суддею, судом не пізніше сімдесяти двох години з дня його надходження до суду, однак слідчий суддя при цьому зобов`язаний всебічно дослідити обставини кримінального провадження, з`ясувати доведеність вчинення особою кримінального правопорушення, характер і розмір шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, наявність причинного зв`язку між діянням і шкодою, що настала, роль і ступінь участі кожного в її заподіянні, проаналізувати дані що вказують на наявність у відповідних осіб майна, яке підлягає арешту чи конфіскації, що і призвело, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, до несвоєчасного розгляду клопотання слідчого про арешт майна.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, яке належить ОСОБА_6 , останнім не надано та колегією суддів не встановлено.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі представника власника майна обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002788 від 08.10.2016 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, якою було задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт на грошові кошти у національній валюті України в сумі 106401 грн., з них 100 купюр номіналом по 50 грн., серії та номера яких вказані у клопотанні слідчого та резолютивній частині ухвали слідчого судді, 119 купюр номіналом по 100 грн., серії та номера яких вказані у клопотанні слідчого та резолютивній частині ухвали слідчого судді, 310 купюр номіналом по 200 грн., серії та номера яких вказані у клопотанні слідчого та резолютивній частині ухвали слідчого судді, 55 купюр номіналом по 500 грн., серії та номера яких вказані у клопотанні слідчого та резолютивній частині ухвали слідчого судді, одна купюра номіналом 1 гривня серії РИ та номером 6775007, крім того накладено арешт на грошові кошти у іноземній валюті в сумі 60 Євро, з них дві купюри номіналом 20 євро та дві купюри номіналом 10 євро, серії та номера яких вказані у клопотанні слідчого та резолютивній частині ухвали слідчого судді, а також накладено арешт на грошові кошти у іноземній валюті в сумі 1920 доларів США, з них 1 купюра номіналом 100 доларів США серії АА та номером 87410428А, 36 купюр номіналом 50 доларів США, серії та номера яких вказані у клопотанні слідчого та резолютивній частині ухвали слідчого судді, 1 купюра номіналом 20 доларів США серії та номером 34196043В залишити без змін.

Апеляційну скаргу представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_18 и б а к