КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/334/17
Провадження № 1-кп/177/75/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2017 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 06.01.2017 щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 05.01.2017 приблизно о 21:10 годині, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 , а також знайомими ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , де спільно вживали алкогольні напої, в результаті словесної сварки, що виникла між ОСОБА_5 та його співмешканкою ОСОБА_4 , на ґрунті особистої неприязні, з мотивів помсти за образу, реалізовуючи раптово виниклий умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, взяв зі столу в ліву руку ніж і в той час, коли ОСОБА_4 направлялася до вхідних дверей, наздогнавши її на вулиці, біля вхідних дверей будинку, умисно завдав один удар ножом, який утримував в лівій руці, в ліву частину спини ОСОБА_4 , при цьому не переслідуючи за мету заподіяти останній смерть.

Таким чином, своїми злочинними діями, ОСОБА_5 умисно спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітини ліворуч в проекції 5-го міжребір`я по лопаточній лінії з наскрізним пораненням нижньої частки лівої легені, з подальшим розвитком гемо-пневматораксу та підшкірної емфіземи, яке згідно висновку судово-медичної експертизи №193 від 07.02.2017 за своїм характером відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, не заперечував обставин, викладених в обвинувальному акті, вказав, що проживає з ОСОБА_4 у цивільному шлюбі близько 10 років. 05.01.2017 до них завітали знайомі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з якими вирішили повечеряти та випити. У той час, як всі сиділи за столом, між ним та ОСОБА_4 виникла словесна сварка, під час якої остання обізвала його. Почувши образливі слова, не втримався, схопив ножа, який лежав на столі поруч та наздогнавши ОСОБА_4 на порозі при виході з будинку, наніс ним один удар в область спини, під лопаткою. Свої дії засуджує, у вчиненому розкаюється та запевняє, що більше так чинити не буде, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті. Наразі з обвинуваченим примирилися, продовжує з ним співмешкати. Претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченого не має. Просить обвинуваченого суворо не карати та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів по кримінальному провадженню щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що учасники судового проводження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оцінюючи та аналізуючи досліджені під час судового розгляду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України в повному обсязі доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, за ознаками - умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Вирішуючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується ст. 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також те, що обвинувачений винуватість визнав повністю, у вчиненому розкаявся, за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.142), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п.134, 136, 139), раніше не судимий (а.п.132).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд не вбачає.

Приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_5 щиро розкаявся, а також позицію потерпілої, яка не наполягає на покаранні обвинуваченому пов`язаному з позбавленням волі, суд не вбачає підстав для застосування покарання, пов`язаного з ізоляцією обвинуваченого від суспільства, та вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, та у розумінні ст. 50 КК України необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_5 не пред`являвся.

Питання про речові докази та процесуальні витрати, суд вирішує відповідно до вимог ст. ст. 100, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді домашнього арешту.

Речові докази по кримінальному провадженню: жіноче плаття та ніж, вилучені 06.01.2017 в ході огляду буд. АДРЕСА_1 , які зберігаються в камері схову речових доказів Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області (а.п.16) знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи, а саме: судово-дактилоскопічної експертизи №30/4.6-126 від 17.01.2017, у розмірі 1100(одна тисяча сто) гривень 50 копійок

Матеріали кримінального провадження № 0000014 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 177/334/17 (провадження № 1-кп/177/75/17).

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали, а особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: