печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.04.2017 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0003365, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2016, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, маючої середню спеціальну освіту,офіційно не працюючої, не одруженої, маючої на утриманні малолітню дитину 2011 року народження, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимої вироком Оболонського районного суду м. Києва від 20.01.2015 за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн.

- у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
09.05.2016 приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_7 перебувала за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де у неї виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно. З метою реалізації даного умислу вона взяла фольгу, з якої виготовила саморобний пакет, розраховуючи на те, що такий засіб перешкодить спрацюванню антикрадіжкової сигналізації у магазині. Після цього ОСОБА_7 поклала до своєї сумки вищезазначений саморобний пакет та направилась до магазину «ZARA», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 23.

09.05.2016 приблизно о 21 год. 32 хв. ОСОБА_7 зайшла до вказаного магазину, де діючи повторно, таємно, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, задля власного збагачення, впевнившись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з торгівельної вітрини сумку рюкзак білого кольору, арт. 4541/104/001, вартістю 665 грн. 83 коп., сховала даний товар у саморобний пакет з фольги, який знаходився у її сумці, та направилась до виходу з магазину, пройшовши повз касову зону та не розрахувавшись за вищевказану річ.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 у присутності працівника охорони магазину «ZARA» пройшла крізь антикрадіжкові рамки, розміщені на виході із магазину, незважаючи на те, що спрацювала звукова сигналізація, та залишила приміщення вказаного магазину. Розуміючи, що її дії викрито, продовжуючи діяти відкрито та не зупиняючись на звернення працівника охорони магазину з проханням з`ясувати причину спрацювання сигналізації, продовжила рух у напрямку станції метро «Хрещатик», тим самим виконавши всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця. Проте злочин не було закінчено з причин, що не залежали від волі ОСОБА_7 , оскільки вона була затримана працівником охорони неподалік від магазину «ZARA» разом із майном, яке вона намагалася викрасти.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнала повністю та підтвердила всі фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. Зокрема показала, що 09.05.2016 виготовила сумку з фольги та із нею приїхала до магазину «ZARA», де до сумки поклала жіночу білу сумку та вийшла із нею з магазину. На виході спрацювали антикрадіжкові рамки, на зазначений звук вона не зреагувала та вийшла на вулицю. Також не зупинилась на прохання працівника охорони повернутись та перевірити причини спрацювання рамки, проте потім вона була зупинена працівником охорони. Вказала, що у скоєному щиро розкаюється, просила її суворо не карати, зазначивши, що до вчинення злочину її спонукало скрутне матеріальне становище, оскільки вона проживає в одній квартирі з батьками, своїм братом, бабусею похилого віку, та своєю малолітньою дитино. Батько дитини не приймає участі в утриманні вихованні дитини, та вин повністю знаходиться на її утриманні, грошових коштів на утримання родини не вистачає. Вказала, що усвідомила наслідки своїх дій та в подальшому не допустить протиправної поведінки.

Обвинувачена, захисник обвинуваченої, представник потерпілої особи вважали недоцільним у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України досліджувати інші докази стосовно фактичних обставин вчиненого обвинуваченою діяння. Розуміють, що в такому випадку будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За згодою осіб, які беруть участь у справі, в судовому засіданні ухвалою головуючого вирішено питання про недоцільність дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, оскільки фактичні обставини ніким не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції сторін.

З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченої як належний, допустимий та в даному випадку достатній доказ, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, та її дії за встановлених судом обставин кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки ОСОБА_7 , розпочавши свої дії як крадіжку, будучи викритою та розуміючи це, викрадення не припинила та діючи вже відкрито, продовжила вчиняти дії, направлені на заволодіння майном.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину (який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким), особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченої, суд враховує, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, за яким характеризується формально позитивно, не одружена, має на утриманні малолітню дитину 2011 року народження, має середню спеціальну освіту, офіційно не працює, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, раніше судима за умисний злочини проти власності (перебіг погашення строку давності за вироком Оболонського суду м. Києва від 20.01.2015 перервався у зв`язку із притягненням до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, що мав місце 04.11.2015, зазначене кримінальне провадження перебуває на розгляді Оболонського районного суду м. Києва.

Враховуючи викладені дані про особу винної, конкретні обставини справи, суд вважає, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею нових злочинів, буде покарання у мінімальних межах, визначених ч. 2 ст. 186 КК України.

Поряд із тим, враховуючи всі дані про особу винної, перебування на її утриманні малолітньої дитини, суд вважає можливим її звільнення від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України

Цивільний позов у справі не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На час судового розгляду запобіжний захід до ОСОБА_7 не застосовувався, відповідних клопотань протягом судового розгляду сторонами не заявлено, тому правові підстави для застосування до неї запобіжного заходу на час судового розгляду відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 два роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань з пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до ОСОБА_7 не застосовувати.

Речові докази:

жіночу сумку білого кольору, передану на зберігання представнику потерпілого залишити потерпілій особі за належністю;

DVD-R диск з відеозаписом - зберігати в матеріалах провадження.

Процесуальні витрати в провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його оголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1