Справа № 1-кп/593/63/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"15" лютого 2017 р.
у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю:

Прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

Обвинуваченого - ОСОБА_5

Захисника ( адвоката) ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області кримінальну справу (кримінальне провадження №- 10 00188 від 11 листопада 2016 року про обвинувачення:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Теофіпілка Козівського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, приватного підприємця зареєстрованого в смт. Козова Тернопільської області, депутатом не обирався, раніше не судимого, проживаючого по АДРЕСА_1 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
11 листопада 2016 року близько 12 години у ОСОБА_5 , під час перебування на ринку, що в АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою останній перебував у неприязних відносинах.

Реалізуючи свій злочинний намір, 11 листопада 2016 року близько 12 години ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_4 , яка перебувала на вищевказаному ринку, та між ними розпочався словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 витягнув з кишені не увімкнений пристрій для ураження електричним струмом «DZ-928 SELF-DEFENSIVE FLASHLIGHT)) (електрошокер) та наніс ним потерпілій ОСОБА_4 один удар в праву ділянку підборіддя, після чого зайшов у приміщення комісійного магазину. Повернувшись через декілька хвилин із вищевказаного магазину, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 , попередньо перевіривши справність електрошокера та увімкнувши його, підбіг до ОСОБА_4 та наніс їй останнім один удар в область правої сторони обличчя, після чого покинув місце конфлікту.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця і садна на правій щоці та садна на підборідді справа, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Органом досудового розслідування вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.

За даним фактом 11листопада 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення за №-10 00188.

15 лютого 2017 року в м.Бережани Тернопільської області між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і його захисником адвокатом ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні укладено угоду про примирення.

Згідно із умовами угоди, потерпіла, обвинувачений і його захисник дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення з врахуванням беззастережного визнання ним своєї винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України основне покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки їх невиконання передбачені ст. 476 КПК України та отримана згода обвинуваченого ОСОБА_5 ( його захисника адвоката ОСОБА_6 ) та потерпілої ОСОБА_7 на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України визнав повністю, не оспорює та визнає всі без винятку обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті;зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та просить затвердити вказану угоду про примирення від 15 лютого 2017 року й призначити йому узгоджену міру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання.

Аналогічна позиція висловлена у судовому засіданні захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_6 .

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні також не має заперечень щодо затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою та обвинуваченим.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, передбачений ч.1 ст. 125 КК України у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних правопорушень невеликої тяжкості та приватного звинувачення.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд вважає, що узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною Кримінального Кодексу України.

Так, покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає вимогам санкції ч.1 ст. 125 КК України. При цьому суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, є раніше не судимим, позитивно характеризується за місцем проживання, провадить активну громадську діяльність, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, обтяжуючих відповідальність обставин не встановлено, а тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого є можливим без ізоляції від суспільства. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про наявність законних та обґрунтованих підстав для призначення обвинуваченому визначеного в угоді про примирення покарання у виді штрафу.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником адвокатом ОСОБА_6 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді основного покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

Суд в порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення, укладеної в м.Бережани Тернопільської області 15 лютого 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №10 00188 від 11 листопада 2016 року між потерпілою ОСОБА_4 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником адвокатом ОСОБА_6 з іншої, відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_5 11 листопада 2016 року умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_4 легке тілесне ушкодження, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України.

За таким кримінальним правопорушенням обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення від 15 лютого 2017 року.

Питання про речові докази у кримінальному провадженні вирішити з дотриманням положень ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником адвокатом ОСОБА_6 від 15 лютого 2017 року, укладену в м.Бережани Тернопільської області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №10 00188 від 11 листопада 2016 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 15 лютого 2017 року основне покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Речові докази по справі пристрій для ураження електричним струмом «DZ-928 SELF-DEFENSIVE FLASHLIGHT)) (електрошокер) який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Козівського відділення поліції Бережанського відділу поліції ГУНП у тернопільській області - знищити.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1