печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 липня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника особи, яка подала клопотання адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна на автомобіль «Audi» А8, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом скасування заборони користуватися та розпоряджатися вказаним майном та повернути його заявнику, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005804 від 05.09.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289, 290, ч.3 ст. 258 КК України, за фактами незаконного заволодіння автомобілем, підробки документів та заміни номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.
У рамках вказаного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 липня 2016 року накладено арешт на автомобіль моделі «Audi» А8, 2012 р.в., № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони розпоряджатися та користуватися зазначеним майном.
Вважаючи вказаний захід забезпечення занадто обтяжливим, таким що порушує права та інтереси законного власника, просить його скасувати.
У судовому засіданні представник особи, яка подала клопотання адвокат ОСОБА_3 доводи клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Представник ГСУ Національної поліції України у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
З огляду на конституційні принципи змагальності сторін та диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог скарги за відсутності в судовому засіданні представника ГСУ Національної поліції України, на підставі долучених до скарги матеріалів.
Слідчий суддя вислухавши доводи представника особи, яка подала клопотання адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, приходить до наступного висновку.
Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005804 від 05.09.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289, 290, ч.3 ст. 258 КК України, за фактами незаконного заволодіння автомобілем, підробки документів та заміни номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У рамках вказаного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 липня 2016 року накладено арешт на автомобіль моделі «Audi» А8, 2012 р.в., № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони розпоряджатися та користуватися зазначеним майном.
У судовому засіданні встановлено, що вказаний транспортний засіб вже близько року перебуває під арештом.
Вказаний проміжок часу є об`єктивно достатнім для проведення низки слідчих та процесуальних дій, для забезпечення цілей кримінального провадження, в рамках якого було накладено арешт.
При цьому, даний захід забезпечення кримінального провадження є занадто обтяжливим для власника, оскільки позбавляє його можливості користуватися перевагами свого майна, змінює його звичний порядок життя та соціальне коло спілкування.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
У відповідності до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Здійснюючи в поряду п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України судовий контроль за дотриманням прав, свобод, інтересів осіб у кримінальному провадженні, з метою недопущення подальшого порушення права власності ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання в частині скасування заборони користування автомобілем моделі «Audi» А8, 2012 р.в., № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 .
Разом з тим, слідчий суддя не вбачає підставі для задоволення клопотання в частині скасування заборони розпорядження вказаним автомобілем, оскільки клопотання в цій частині не містить належного обґрунтування, що в подальшому його застосуванні відпала потреба.
У зв`язку з чим клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись п.18 ч.1 ст.3, ст.7, 26, 174, 309, 532-534 КПК України, -
У Х В А Л И В :

клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 18.07.2016 р. (справа 757/34022/16-к), арешт в частині заборони користування автомобілем моделі «Audi» А8, 2012 р.в., № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 .
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає та підлягає безумовному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1