Провадження № 1-кп/537/98/2017
Справа № 537/806/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.03.2017 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді : ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Крюківського районного суду в м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження №0000811 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 26.10.2010 засуджений Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області, ч. 1 ст. 185 КК України, до позбавлення волі на строк 1 рік. Згідно ст. 105 КК України від відбування покарання звільнений із іспитовим строком 1 рік.

- 17.04.2012 засуджений Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області, ч. 1 ст. 185 КК України, до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На основі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

- 08.06.2012 засуджений Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. На основі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити із іспитовим строком 2 роки.

- 26.04.2013 засуджений Кременчуцьким районним судом Полтавської області, ч. 2 ст. 190 КК України, до позбавлення волі на строк 1 рік. На основі ст. 71 КК України приєднано 1 рік 7 місяців позбавлення волі за вироком Автозаводського РС м. Кременчука, остаточно засудженим до позбавлення волі на строк 2 роки 7 місяців.

- 23.10.2013 засуджений Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області, ч. 2 ст. 186 КК України, до позбавлення волі на строк 4 роки. На основі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано покарання за вироком Кременчуцького РС Полтавської області від 26.04.2013 за ч. 1 ст. 190, ч.1 ст. 71 КК України, остаточно засудженим до позбавлення волі на строк 4 роки. За вироком Апеляційного суду Полтавської області остаточно засудженим до позбавлення волі на строк 2 роки 7 місяців.

у вчиненні злочинів, передбаченого ст.185 ч.2, ст.185 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин:

Епізод №1

30.09.2016 близько 01:00 години, ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість за корисливі злочини перебуваючи в гостях у ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , побачив телевізор «Samsung UE32EH5000», мобільний телефон «Nokia RM969», ноутбуку «Acer 5740» та мультиварку «Polaric PMC-0519d» після чого у останнього виник прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій намір, ОСОБА_6 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, повторно, скориставшись тим, що власниця ОСОБА_5 спить, таємно, шляхом вільного доступу викрав телевізор «Samsung UE32EH5000» с/н B4UXHBC901641X вартістю 5814 гривень, мобільний телефон «Nokia RM969» ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 588 гривень, ноутбук «Acer 5740» вартістю 3064 гривні, мультиварку «Polaric PMC-0519d» вартістю 1321 гривня, які належить потерпілій ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріального збитку на загальну суму 10787 гривень. Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Епізод №2
Продовжуючи свою діяльність 09.10.2016 близько 11:00 години, ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість за корисливі злочини перебуваючи, за адресою: м. Кременчук вул. Східна буд. 22 у секції №11, де у останнього виник прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна поєднане із проникненням у житло.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, повторно, скориставшись тим, що власниці кімнати № НОМЕР_2 ОСОБА_7 немає вдома, таємно, шляхом пошкодження вхідних дверей проник до кімнати № НОМЕР_2 , де викрав ноутбук «НР 15,6» вартістю 4666 гривні, яка належить потерпілій ОСОБА_7 , чим спричинив останній матеріального збитку на вказану суму. Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, пояснивши про обставини вчиненого, та пояснив, що дійсно викрав речі, тому, що потрібні були кошти.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті , та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений , правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз*яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справив порядку, передбаченого ст.349 КПК України , суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглянути акт у спрощеному провадженні.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом злочинів повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

Приймаючи до уваги пояснення обвинуваченого , оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує:

- за ст. 185 ч.2 КК України / епізод 1/ як таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно;

- за ст.185 ч.3 КК України/епізод №2/ як відкрите викрадення чужого майна,поєднане з проникненням до житла, вчиненому повторно.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, вчиненого обвинуваченим, всі обставини по справі в їх сукупності, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, вину визнав повністю і визнає ці обставини пом`якшуючими покарання.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України , є рецидив злочину.

З урахуванням усіх обставин у справі, характеризуючих даних про особу обвинуваченого, який характеризується негативно,неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності,з 2013року перебуває на обліку в Кременчуцькому обласному наркологічному диспансері, з діагнозом синдром залежності від канабіноїдів, вину визнав повністю, скоїв умисний корисний злочин з обтяжуючими обставин, маючи не зняті і непогашені судимості, викрадене майно не повернуто, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути відповідним скоєному, тобто необхідним і достатнім для виправлення особи, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі.
Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
У рішенні від 09 червня 2005 року у справі «Бакланов проти Росії» та в рішенні від 24 березня 2005 року «Фрізен проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи, вказав Європейський суд у рішенні від 16 жовтня 2008 року у справі «Ізмайлов проти Росії».
Підстави для застосування ст.ст. 69, 69-1, 75, 76 КК України судом не встановлені.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи вище викладене, суд прийшов до наступних висновків. ОСОБА_4 , будучи судимим на шлях виправлення не став, а вчинив нові умисні злочини. Отже суд вважає, що виправлення та перевиховання його можливе лише в умовах ізоляції від суспільства . Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Речові докази по справі залишити в матеріалах справи..

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним та призначити покарання

- за ст. 185 ч.2 КК України/епізод №1/ у виді позбавлення волі строком на 2/два/ роки;

- за ст. 185 ч.3 КК України/епізод №2/ у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим , призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /три / роки.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Заарештувати в залі суду негайно.

Строк відбування покарання рахувати з 02 березня 2017року.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 22.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 02 березня 2017 року по день набуття вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази по справі, відповідно до вимог ст.100 КПК України, - залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1