Ухвала
іменем україни
02 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 09 лютого 2017 року щодо ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області

від 11 листопада 2016 року

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Каховка, Херсонської області, який зареєстрований та проживає на АДРЕСА_1 , у цьому ж місті та мешкає на АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 1 ст. 128 КК до 240 годин громадських робіт.
Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 09 лютого

2017 року вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_4 залишено без змін.

Згідно з вироком суду ОСОБА_4 визнано винним і засуджено за те, що він 03 березня 2016 року приблизно о 17.10 год. біля власного будинку ( АДРЕСА_1 ) на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, не передбачаючи можливості настання шкідливих наслідків в результаті своїх дій, хоча повинен був і міг це передбачити, обома руками штовхнув в область грудної клітини ОСОБА_5 , внаслідок чого той упав на землю та отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.
У касаційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження і правильність кваліфікації дій

ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 128 КК, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Обґрунтовуючи свої вимоги прокурор вказує, що апеляційний суд у своєму рішенні не навів переконливих підстав, з яких визнав апеляційну скаргу потерпілого не обґрунтованою, не дав вичерпної відповіді на всі її доводи щодо необхідності призначення ОСОБА_4 максимального за видом покарання, передбаченого ст. 128 КК України, та щодо неправильного вирішення цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди. Вважає за таких обставин ухвалу апеляційного суду такою, що не відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до вимог ст. 419 КПК в ухвалі апеляційного суду має бути зазначено суть апеляції та докладні мотиви прийнятого рішення, при залишенні апеляційної скарги без задоволення - підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою, а також надати мотивовані відповіді на всі доводи, наведені в апеляційній скарзі.
Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за апеляційними скаргами засудженого і потерпілого ОСОБА_5 , вказаних вимог закону дотримався, а доводи прокурора щодо істотних порушень процесуального закону, допущених судом апеляційної інстанції, колегії суддів вважає неспроможними, виходячи з наступного.
Зокрема, як убачається із тексту ухвали, потерпілий в своїй апеляційній скарзі наводив доводи про невідповідність призначеного ОСОБА_4 покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м'якості, а також стверджував про неправильне вирішення цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди. Зазначав, що стягнута моральна шкода є замалою і не відповідає майбутнім затратам на лікування, а також звертав увагу на поведінку засудженого в суді й після постановлення вироку, який не вибачився, вину свою не визнавав, намагаючись у такий спосіб уникнути відповідальності.
Дотримуючись вимог ст. 65 КК та призначаючи ОСОБА_4 покарання за ст. 128 КК в межах санкції цього закону у виді громадських робіт, суд, як вказано у вироку, взяв до уваги, що вчинений ним злочин відповідно до ст. 12 КК є злочином середньої тяжкості й до кримінальної відповідальності він раніше не притягувався, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні двох малолітніх дітей. Зазначив суд і про обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку.
При розгляді справи апеляційний суд, розглядаючи апеляційні скарги потерпілого щодо обґрунтованості призначення засудженому покарання й вирішення цивільного позову, а також самого засудженого, який порушував питання, що стосувались однобічності та неповноти досудового та судового слідства, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, порушень вимог кримінально-процесуального закону, навів у своєму рішенні суть зазначених у апеляційних скаргах доводів, ретельно їх перевірив, проаналізував і на апеляційну скаргу потерпілого дав переконливу відповідь.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_4 покарання за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а визначений судом першої інстанції розмір стягнення на користь потерпілого моральної та матеріальної шкоди відповідає обсягу понесених ним фізичних і душевних страждань.
З огляду на викладене підстав для задоволення касаційної скарги прокурора немає, а тому у відкритті касаційного провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, п.6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 09 лютого 2017 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3