Справа № 640/6641/17
н/п 1-кп/640/584/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2017 р.
Київський районний суд м. Харкова у складі :
Головуючого - судді : ОСОБА_1
При секретарі : ОСОБА_2 ,
За участю прокурора: ОСОБА_3 ,
Захисника: ОСОБА_4 ,
Законного представника обвинуваченого : ОСОБА_5 ,
04.02.2017 року приблизно о 16.00 год. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у магазині «Bershka» у ТРЦ «Дафі», розташованому за адресою м.Харків, вул. Героїв Праці, 9 маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу,взяв із стелажу гаманець ТМ «Bershka», шкіряний у новому стані, вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи 279 гривень 20 копійок, належні ТОВ «Бершка Україна», після чого перетнув лінію кас, не сплативши за вищевказане майно, маючи намір розпорядитися ним в подальшому на власний розсуд.
Однак, довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, незалежних від його волі, так як був затриманий з викраденим майном працівниками охорони.
У клопотанні прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру прокурор просить не призначати обвинуваченому покарання, через вчинення останнім злочину,оскільки в період часу, до якого відносяться події правопорушення, в якому він підозрюється, ОСОБА_6 знаходився у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності в формі гострого поліморфного психотичного розладу без симптомів шизофренії, при якому не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, та застосувати до обвинуваченого примусовий захід медичного характеру.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання,просив його задовільнити.
Захисник,представник потерпілого і законий представник обвинуваченого підтримали думку прокурора .
Захисник також вказав, що обвинувачений визнає вину у вчиненні інкримінованого злочину.
Заслухавши учасників судового розгляду, оцінивши досліджені у справі і викладені у вироку докази, в результаті всебічного, повного та обєктивного їх дослідження, на підставі закону, суд прийшов до наступного висновку.
На думку суду, вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. .2 ст 15 , ч.2 ст 185 КК України,тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно, доведена повністю.
Як вбачається із акту судово-психіатричного експерта №334 від 27.04.2017 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 страждає хронічним психічним захворюванням у формі гострого поліморфного психотичного розладу без симптомів шизофренії.Відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період інкримінованих йому дій ОСОБА_6 також перебував у хворобливому стані, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Відповідно до ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно-небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність в стані неосудності.
Частиною 2 ст. 19 КК України визначено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до ч. 2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно - небезпечні діяння.
Пунктом 3 ч.1 ст. 94 КК України визначено, що залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.
Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах посиленого нагляду.
При визначенні міри медичного характеру суд враховує не тільки характер психічного захворювання, а й рекомендації експертів про тип лікувального закладу, а також тяжкість вчиненого ОСОБА_6 злочину.
Враховуючи характер і тяжкість захворювання, тяжкість вчинення діянь, ступінь небезпечності ОСОБА_6 суд вважає, що останній потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом .
Керуючись ст.ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 372, 511, 512, 513 КПК України,
У Х В А Л И В:
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1