Провадження № 1-кп/734/8/17 Справа № 734/3751/16-к
іменем України
11 січня 2017 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Козелець Чернігівської області кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Скадовськ Херсонської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
Солдат ОСОБА_4 призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 120 від 17.05.2016 ОСОБА_4 зараховано до складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.
У такий спосіб, з моменту видання первинного Указу Президента України № 303 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває і до теперішнього часу.
Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Під час проходження військової служби в умовах особливого періоду солдат ОСОБА_4 відповідно до положень Військової присяги та ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.
Однак, 31 травня 2016 року, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем строкової військової служби, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити строкову військову службу, враховуючи стан у Державі, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України - самовільно залишив розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).
Відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 № 132 від 31.05.2016 солдат ОСОБА_4 вважається таким що самовільно залишив військову частину у зв`язку з чим 01.06.2016 виключений з усіх видів забезпечення.
В подальшому, 25.10.2016 о 07 год. 00 хв. солдата ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді було затримано працівниками правоохоронних органів Скадовського відділення поліції.
27 жовтня 2016 року о 11 год. 00 хв. постановою прокурора ОСОБА_4 звільнено з-під варти у зв`язку з із закінченням З6-годинного терміну.
Відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 № 277 від 27.10.2016 солдат ОСОБА_4 зарахований на усі види забезпечення.
Під час незаконної відсутності у військовій частині обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби. Під час незаконної відсутності у військовій частині солдат ОСОБА_4 постійно перебував за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , нікуди не відлучався, займався домашніми справами та господарством.
ОСОБА_4 був незаконно відсутнім на місці служби у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 в період з 31 травня 2016 року до 25 жовтня 2016 року.
11 січня 2017 року між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості у відповідності ст. 472 КПК України.
Згідно вказаної угоди прокурор військової прокуратури Деснянського гарнізону старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 407 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
За вказаною угодою обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене покарання враховуючи рівень суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим злочину, його особи, щире каяття та беззастережного визнання своєї винуватості, враховуючи засади гуманізму та виховної ролі кримінального судочинства за ч. 4 ст. 407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту строком на 3 (три) місяці 20 (двадцять) днів з відбуванням покарання на гауптвахті відділення військової служби правопорядку ( АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В угоді викладені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 476 КПК України, та наслідки невиконання цієї угоди.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання.
Суд дійшов висновку про те, що угода про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК України і КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права свободи та інтереси сторін або інших осіб.
Вивчивши угоду про визнання винуватості, вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 та захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту строком на 3 (три) місяці 20 (двадцять) днів, з відбуванням покарання на гауптвахті відділення військової служби правопорядку ( АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу взяття під варту.
Зарахувати в час відбування покарання час перебування під вартою з 28 жовтня 2016 року по 21 грудня 2016 року включно.
Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 і 475 КПК України, суд, -
затвердити угоду про визнання винуватості від 11 січня 2017 року між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 3 (трьох) місяців 20 (двадцять) днів арешту із відбуванням покарання на гауптвахті відділення Військової служби правопорядку ( АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу взяття під варту.
Зарахувати в час відбування покарання час перебування під вартою з 28 жовтня 2016 року по 21 грудня 2016 року включно.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 зарахувати час його попереднього ув`язнення з розрахунку - одному дню перебування під вартою відповідають два дні тримання в дисциплінарному батальйоні (гауптвахті).
Вирок набирає законної сили через тридцять днів із моменту проголошення, у разі не подання апеляції.

Вирок може бути оскаржений із підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів із дня проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1