Справа № 146/583/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" травня 2017 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Забіляни Томашпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, депутатом, інвалідом та потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС не є, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою в АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Забіляни Томашпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, інвалідом та потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС не є, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 ч. 3 ст. 185 КК України,-
13 березня 2017 року біля 09:30 год ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_5 з корисливих спонукать, з метою таємного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу проникли до домогосподарства ОСОБА_6 , яке розташоване в АДРЕСА_2 де з території подвір`я вчинили крадіжку металевих жерстяних листків вкритих корозією та металевих стовпчиків з під огорожі.
Далі, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, через не зачинені вхідні двері, проникли всередину приміщення літньої кухні, вказаного домогосподарства, звідки вчинили крадіжку металевої плити, металевих колісників, металевих дверцят та іншого металобрухту чорних металів.
Загальна вага викраденого металобрухту ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у потерпілої ОСОБА_6 склала 330 кілограм.
Після цього, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_5 вказаний металобрухт перенесли до сусіднього нежитлового домогосподарства ОСОБА_4 , що розташоване в АДРЕСА_2 та в подальшому цього ж дня здали його до пункту прийому металобрухту чорних металів за ціною 4,70 грн за один кілограм за що отримали грошові кошти в сумі 1551 грн.
Діями ОСОБА_4 заподіяна шкода потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 1551 гривню.
Крім того, 15 березня 2017 року біля 09:30 год ОСОБА_4 продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , з корисливих спонукань, з метою таємного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу повторно проникли до домогосподарства ОСОБА_6 , яке розташоване в АДРЕСА_2 де вчинили крадіжку металевих жерстяних ринв, які кріпились до будинку.
Далі ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 з подвір`я вищевказаного домогосподарства вчинили крадіжку металевих лещат, чотирьох металевих дисків, а саме ободів до гужового транспорту, металевих жерстяних листків та іншого металобрухту чорного металу.
Після того, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, через вікно проникли до сарайного приміщення, звідки викрали два металеві бильця до ліжка.
Загальна вага викраденого металобрухту ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у потерпілої ОСОБА_6 склала 345 кілограм.
Після цього, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_5 викрадений металобрухт перенесли до нежитлового домогосподарства ОСОБА_4 , яке розташоване в АДРЕСА_2 та в подальшому цього ж дня здали його до пункту прийому металобрухту чорних металів за ціною 4,70 грн за один кілограм за що отримали грошові кошти в сумі 1621,50 грн.
Діями ОСОБА_4 заподіяна шкода потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 1621,50 грн.
13 березня 2017 року біля 09:30 год ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_4 з корисливих спонукань, з метою таємного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу проникли до домогосподарства ОСОБА_6 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , де з території подвір`я вчинили крадіжку металевих жерстяних листків вкритих корозією та металевих стовпчиків з-під огорожі.
Далі, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна,через не зачинені вхідні двері, проникли всередину приміщення літньої кухні, вказаного домогосподарства, звідки вчинили крадіжку металевої плити, металевих колісників, металевих дверцят та іншого металобрухту чорних металів.
Загальна вага викраденого металобрухту ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у потерпілої ОСОБА_6 склала 330 кілограм.
Після цього, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_4 вказаний металобрухт перенесли до сусіднього нежитлового домогосподарства ОСОБА_4 , що розташоване в АДРЕСА_2 та в подальшому цього ж дня здали його до пункту прийому чорних металів за ціною 4,70 грн за один кілограм за що отримали грошові кошти в сумі 1551 грн.
Діями ОСОБА_5 заподіяна шкода потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 1551 грн.
Крім того, 15 березня 2017 року біля 09:30 год ОСОБА_5 продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , з корисливих спонукань, з метою таємного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу повторно проникли до домогосподарства ОСОБА_6 , яке розташоване в АДРЕСА_2 де вчинили крадіжку металевих жерстяних ринв, які кріпились до будинку.
Далі ОСОБА_5 разом із ОСОБА_4 з подвір`я вищевказаного домогосподарства вчинили крадіжку металевих лещат, чотирьох металевих дисків, а саме ободів до гужового транспорту, металевих жерстяних листів та іншого металобрухту чорного металу.
Після цього, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, через вікно проникли до сарайного приміщення звідки викрали два металеві бильця до ліжка.
Загальна сума викраденого металобрухту ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у потерпілої ОСОБА_6 склала 345 кілограм.
Після цього, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_4 викрадений металобрухт перенесли до нежитлового домогосподарства ОСОБА_4 , яке розташоване в АДРЕСА_2 та в подальшому цього ж дня здали його до пункту прийому металобрухту чорних металів за ціною 4,70 грн за один кілограм за що отримали грошові кошти в сумі 1621,50 коп.
Діями ОСОБА_5 заподіяна шкода потерплій ОСОБА_6 на загальну суму 1621,20 грн.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вину в пред`явленому обвинуваченні визнали повністю, щиро розкаялися у вчиненому і вважають, як і інші учасники судового розгляду за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись їхнім допитом та характеризуючими матеріалами.
З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню визначити допитом обвинувачених та характеризуючими матеріалами.
По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 пояснив, що 13 березня 2017 року біля 09:30 год він із своїм сином ОСОБА_5 пішли в с. Забіляни Томашпільського району Вінницької області до домогосподарства де раніше проживала його матір. Перебуваючи на території даного домогосподарства, на сусідньому подвір`ї вони помітили металобрухт, який вирішили викрасти. Тоді вони проникли на територію сусіднього домогосподарства, де викрали ринки, куски жесті, а також проникли в середину літньої кухні, звідки здійснили крадіжку металевої частини плити. Після чого, викрадений металобрухт, пересесли на подвір`я належного йому домогосподарства. Того ж дня даний металобрухт, автомобілем перевезли в с. Винокурня Тульчинського району Вінницької області та здали його на базу прийому металобрухту. Згодом, 15 березня 2017 року вони знову проникли до вищевказаного досогосподарста, звідки викрали металеві обода від гужового транспорту, який стояв на подвір`ї та іншого металобрухту, а також з сарайного приміщення викрали металеві бильця від ліжка. Даний металобрухт вони знову перенесли до належного йому домогосподарства та тогож дня автомобілем завезли на базу прийому металобрухту в с. Винокурня Тульчинського району Вінницької області.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що в березні 2017 року він разом із батьком ОСОБА_4 пілши в с. Забіляни Томашпільського району Вінницької області до домогосподарства в якому раніше проживала його баба. На сусідньому подвір`ї вони помітили металобрухт, який вирішили викрасти. Тоді вони проникли до даного домогосподарства, звідки викрали металеві ринви, куски жесті та іншого металобрухту. Крім того, проникли в середину літньої кухні, де викрали металеві залишки плипи. Після чого, викрадений металобрухт вони перенесли на бабине подвір`я, звідки автомобілем перевезли його в с. Винокурня Тульчинського району Вінницької області та здали на пунк прийому металобрухту. Через один день вони з батьком знову проникли до даного домогосподарства, на подвір`ї якого розібрали старого воза забравши з нього металеві частини, а також з сарайного приміщення викрали металеві бильця від ліжка. Даний металобрухт вони, як і попереднього разу завезли на металобазу в с. Винокурня Тульчинського району Вінницької області.
Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_4 державним обвинуваченням вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, вчинена за попередньою змовою групою осіб та ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ст. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст.70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта-як готування до злочину чи замах на нього. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) кримінального кодексу, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається. Тому, враховуючи зміст ст. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначені покарання дії ОСОБА_4 та ОСОБА_4 мають бути кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, вчинена за попередньою змовою групою осіб.
При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочинів визнав, на диспансерному психіатричному та наркологічному обліку не перебуває, компрометуючі матеріали відсутні, завдану шкоду потерпілій відшкодував.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановленні.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, позицію державного обвинувача та потерпілої щодо міри покарання обвинуваченому, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 не представляє підвищену суспільну небезпеку та його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, і тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі та одночасно звільнити його від покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів потерпілої.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, компрометуючі матеріали відсутні, на диспансерному психіатричному та наркологічному обліку не перебуває, завдану потерпілій шкоду відшкодував.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановленні.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, позицію державного обвинувача та потерпілої щодо міри покарання обвинуваченому, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 не представляє підвищену суспільну небезпеку та його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, і тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі та одночасно звільнити його від покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів потерпілої.
Підстав для застосування запобіжних заходів, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України суд не вбачає.
Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов потерпіла ОСОБА_6 в кримінальному провадженні не пред`являла, тому суд роз`яснює потерпілій, що вона, як особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному проваджені, відповідно до вимог ч.7 ст.128 КПК України, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченогоч. 3 ст.185 КК України та призначити йому покаранняу виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До вступу вироку у законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Визнати винним ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченогоч. 3 ст.185 КК України та призначити йому покаранняу виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До вступу вироку у законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1