Справа №718/1180/17
Провадження №1-кп/718/86/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.06.2017 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000294 з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, із середньо-спеціальною освітою, приватного підприємця, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ :

На початку березня 2017 року до ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_6 з пропозицією видати йому товарно-транспортну накладну на перевезення лісо деревини, оскільки останній знак, що ОСОБА_3 являється приватним підприємцем який здійснює свою діяльність у сфері лісокористування.

Того ж дня, перебуваючи в м. Кіцмань по вул. Механізаторів, ОСОБА_3 усвідомлюючи, що він не відвантажував лісо деревину фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, взявши бланк товарно-транспортної накладної, серії 12ААЕ №523968, за допомогою кулькової ручки вніс до неї відомості, які надав йому ОСОБА_6 та які не відповідають дійсності.

Згідно товарно-транспортної накладної серії 12ААЕ №523968 датованої 06.02.2017 року ОСОБА_3 відвантажив ОСОБА_7 8,16 куб.м. кругляка ясена третього сорту, довжиною 6 метрів, в кількості 12 штук. Прийняв деревину, згідно накладної, ОСОБА_8 ..

Вказана інформація, яка зазначена в товарно-транспортній накладній серії 12ААЕ №523968 датованої 06.02.2017 року та яка засвідчена офіційно печаткою фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 не відповідає дійсності, оскільки фактично ОСОБА_3 . ОСОБА_7 деревину не відвантажував, а відомості в накладну вніс зі слів ОСОБА_6 .. Після внесення завідомо неправдивих відомостей до товарно-транспортної накладної ОСОБА_3 передав її ОСОБА_6 , як підставу для перевезення лісо деревини.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 358 КК України, а саме: складання та видача завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення та надають певні права.
Під час досудового розслідування між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 досягнуто та підписано угоду від 31 травня 2017 року про визнання винуватості, за змістом якої вони погодили, що ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 358 КК України понесе покарання у виді штрафу в розмірі 150 (сто п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 гривень. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаюється. Також пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просить затвердити зазначену угоду.

Прокурор просив затвердити дану угоду про визнання винуватості, оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 204 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкціями цієї статті.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає вимогам загальним засадам призначення покарання.

При призначені покарання враховано, що ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, активно сприяв розкриттю злочину, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України з ухваленням обвинувального вироку.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 31 травня 2017 року про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України та призначити узгоджену міру покарання за ч. 2 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 150 (сто п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 гривень в дохід держави.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кіцманський районний суд Чернівецької області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1