Справа № 372/2496/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/24/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 12.01.2017

УХВАЛА
іменем України
12 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника ТОВ «Семфлот» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ТОВ «Семфлот» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 29 грудня 2016 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
29 грудня 2016 року слідчий Обухівського ВП ГУ НП в Київській області звернувся до суду із клопотанням у кримінальному провадженні № 0000528 від 09.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239-2 КК України, в якому просив накласти арешт на навантажувач марки «LinGong» модель JSSRF106, серійний номер WL1204302, який перебуває на штраф майданчику Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області, посилаючись на визнання його речовим доказом у кримінальному провадженні та можливість відчуження.

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 29 грудня 2016 року клопотання задоволено та накладено арешт на навантажувач марки «LinGong» модель JSSRF106, серійний номер WL1204302, який є речовим доказом і перебуває на штраф майданчику Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області.
Не погоджуючись з даною ухвалою, представник ТОВ «Семфлот» ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого Обухівського ВП ГУНП в Київській області про накладення арешту на навантажувач марки «LinGong» модель JSSRF106, серійний номер WL1204302. Вважає, що арешт на майно накладено необґрунтовано та з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що з матеріалів провадження не вбачається обставин, які б свідчили про те, що вказаний навантажувач взагалі використовувався для вчинення якихось протиправних дій і де саме це відбувалось. Окрім того, слідчим не надано будь-якого доказу про те, що взагалі в матеріалах справи є зразки видобутого піску незаконним шляхом, та що саме цей транспортний засіб може бути якимось чином пов`язаний з незаконним заволодінням поверхневим шаром земель водного фонду.
Заслухавши суддю доповідача, представників ТОВ «Семфлот», які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив щодо її задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що по АДРЕСА_1 розташована земельна ділянка, кадастровий номер: :01:045:0017 площею 0,55 га, на якій, згідно повідомлення заявника проводиться перевалка піску. Вказана земельна ділянка перебуває в користуванні на умовах оренди з 29.08.2002 року, який укладений між Трипільською сільською радою Обухівського району та ОСОБА_7 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Дана земельна ділянка загальною площею 0,55 га використовується для перевалки корисних копалин загальнодержавного значення, а саме піску річкового.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що невстановленими особами з території вище вказаної земельної ділянки за допомогою автомобілів здійснюється незаконне заволодіння землями водного фонду, а саме: піску, який вивозять з території. В подальшому, вказаний пісок вивозиться на території підприємств Обухівського району Київської області та реалізується ними, за що отримуються кошти.

28.12.2016 під час огляду вищевказаної земельної ділянки виявлено, що невстановленими особами з території ділянки за допомогою автомобілів та техніки здійснюється незаконне заволодіння землями водного фонду, а саме: піску, який перевалюють, складають та вивозять з території. 28.12.2016 року о 12 год. 20 хв. під час проведення огляду місця події на земельній ділянці площею 0,55 га з кадастровим номером :01:045:0017, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Трипілля, вул. І. Франка, було відшукано навантажувач марки «LinGong» модель JSSRF106, серійний номер WL1204302.

Ухвалою слідчого суді Обухівського районного суду Київської області від 28.12.2016 року було надано дозвіл на обшук на земельній ділянці площею 0,55 га з кадастровим номером :01:045:0017 та яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Трипілля, вул. І.Франка.

В подальшому, водій вищевказаного транспортного засобу вчинив спробу вивезти техніку з місця події, у зв`язку з чим, 28.12.2016 року о 19.00 год. транспортний засіб був тимчасово вилучений з вул. Промислова, м. Українка та поміщений на штраф майданчик Обухівського відділу поліції ГУНП в Київській області.

Згідно постанови слідчого від 29.12.2016 року вилучений транспортний засіб, а саме навантажувач марки «LinGong» модель JSSRF106, серійний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, обґрунтовував своє рішення тим, що вказана техніка вилучена безпосередньо з місця вчинення злочину та те, що вона містить на собі сліди піску, що свідчить про її використання як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучені транспортні засоби відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та є речовими доказами вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів погоджується з даним висновком слідчого судді, оскільки він ґрунтується на вимогах закону та матеріалах даного кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності рішення слідчого судді щодо задоволення клопотання слідчого про арешт майна.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Семфлот» ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 29 грудня 2016 року, якою накладено арешт на навантажувач марки «LinGong» модель JSSRF106, серійний номер WL1204302, який є речовим доказом і перебуває на штраф майданчику Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області, - без змін.

Головуючий

Судді: