Справа № 450/1063/17 Провадження № 1-кп/450/191/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Пустомити обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000306 від 18.02.2017 року стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

встановив:
14.04.2017 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000306 від 18.02.2017 року стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Прокурор у судовому засіданні подав суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою. У вказаному клопотанні прокурор вказує, що ризики, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на теперішній час не відпали.

Обвинувачений ОСОБА_6 клопотання прокурора підтримав, його захисник ОСОБА_8 клопотання прокурора заперечив просить суд обрати обвинуваченому запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Проаналізувавши обвинувальний акт, матеріали клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, судом становлено такі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання прокурора:

обвинуваченому ОСОБА_6 стороною обвинувачення ставиться в провину те, що він за попередньою змовою спільно із ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в період часу з 23:45 год. 17.02.2017 року по 05:00 год. 18.02.2017 року, перебуваючи по вул. Марії Заньковецької в с. Зимна Вода, Пустомитівського району, Львівської області, будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за їх діями не спостерігають сторонні особи, шляхом пошкодження дверей проникли у автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві користування ОСОБА_9 , який намагалися завести, однак із технічних причин не змогли, після чого прикріпили декілька автомобільних ремнів безпеки до гаку кріплення автомобіля та за допомогою автомобіля ВАЗ 21072 транспортували на подвір`я будинку АДРЕСА_1 . Такими протиправними діями ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 завдали потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на суму 20 588,32 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, тобто злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Крім того, ОСОБА_6 за попередньою змовою спільно із ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 18.02.2017 року о 08:00 год., перебуваючи по АДРЕСА_1 в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи протиправно, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно викрали із багажника автомобіля «Ваз» моделі «2103», реєстраційний номер НОМЕР_2 , два амортизатори передні до автомобіля марки «DS UA», загальною вартістю 250 гривень, два амортизатори до автомобіля задні марки «DS UA, загальною вартістю 250 гривень, автомагнітолу торгової марки Sony «CDX-L280», вартістю 250 гривень, та автомагнітолу торгової марки «ROADSTAR» моделі «RS-2030», вартістю 50 гривень. Своїми протиправними діями ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 завдали потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на суму 800 гривень. Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), за попередньою змовою групою осіб, тобто злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Згідно п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, частина яких, згідно ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином, не має постійного місця праці, раніше судимий. Наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України свідчить про те, що обвинувачений після відбуття покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України на шлях виправлення не став, що виразилася у вчиненні злочинів проти власності, безпеки руху та експлуатації транспортного засобу.

Враховуючи, що обвинувачений перебуваючи на волі може незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні, який на теперішній час судом не допитаний, що є недопустимим. Обвинувачений ОСОБА_6 не має постійного місця праці, стабільного доходу не отримує, схильний до вчинення злочинів.

Суд вважає обґрунтованим покликання прокурора на ту обставину, що обвинувачений при перебуванні на волі, може переховуватися від суду та вчиняти нові злочини.

Таким чином, обставини, які стали підставою для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали. На підставі наведеного суд вважає, що із сторони обвинуваченого існують ризики передбачені ст. 177 КПК України. Враховуючи, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом; те, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підставне.

Згідно вимог ст. 183 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні визначається у розмірі у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 128 000,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 177, 178 183, 331, 370 372, 376 КПК України, суд,-

постановив:
клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,- задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

Строк дії цієї ухвали суду становить 60 (шістдесят) днів з часу її проголошення,- до 17.06. 2017 року включно.

Визначити ОСОБА_6 заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 128 000,00 гривень.

Роз`яснити, що ОСОБА_6 має право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі.

У випадку внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_6 буде покладено обв`язки:

прибувати до слідчого та суду із встановленою періодичністю, визначеною слідчим чи суддею;

не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1