Провадження № 1-кп/742/11/17
Єдиний унікальний № 742/3486/16-к
ВИРОК
Іменем України
11 січня 2017 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001838 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єгорівка Прилуцького району, Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, раніше судимого: 28.05.2009 року Прилуцьким міським судом за ч. 2 ст. 309 КК України до 5 років 8 місяців позбавлення волі,
за ч.2 ст.186, ч.1 ст.185 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник-адвокат ОСОБА_6 , потерпілі : ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,-
ВСТАНОВИВ :
в кінці серпня 2016 року, (точної дати та часу не встановлено), ОСОБА_4 , з дозволу господаря, перебував в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, де скориставшись відсутністю господаря, таємно викрав холодильник марки «Snaige FR-240», вартістю згідно висновку судової-товарознавчої експертизи станом на момент крадіжки 4686, 48 грн., після цього з викраденим з місця злочину зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків на 4686,48 грн. В подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд.
22 вересня 2016 року близько 23-ї години, ОСОБА_4 , за попередньою змовою невстановленою особою чоловічої статі, неподалік будинку АДРЕСА_3 , керуючись корисливим мотивом, повторно, з метою незаконного заволодіння чужим майном, підійшли до ОСОБА_8 , який проходив по вулиці, після чого, застосувавши до нього насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилось у триманні останнього за руки, відкрито заволоділи мобільним телефоном марки «Lenovo А 2010» з чохлом до нього та з флеш картою пам`яті ємністю 2 Гб, також із вмістом двох сім-карт операторів мобільного зв`язку «Лайф» та «МТС» вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи станом на момент крадіжки на загальну суму 2198,00 грн., грошовими коштами в сумі 150 грн., та ювелірними виробами: а саме: позолоченим ланцюжком з позолоченою підвіскою у вигляді ікони, що належали останньому вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи станом на момент крадіжки на загальну суму 400,00 грн., після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 2598,00 грн.
23 вересня 2016 року, близько 00:30 години, ОСОБА_4 , за попередньою змовою із двома невстановленими особами чоловічої статі, знаходячись в м. Прилуки по вул. Галаганівській, керуючись корисливим мотивом, повторно, з метою незаконного заволодіння чужим майном, підійшли до ОСОБА_9 , який проходив по вулиці, після чого, застосувавши до нього насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилось у завданні удару по голові тупим предметом, внаслідок чого потерпілий отримав садно на волосистій частині голови, що є легким тілесним ушкодженням, яке не спричинило короткочасний розлад здоров`я, та поваливши його на землю, відкрито заволоділи мобільним телефоном (планшетом) марки «Lenovo ТАВ 2 А7» вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи станом на момент крадіжки 2594,25 грн., годинником марки «Ledford: 4В7168» вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи станом на момент крадіжки 500,00 грн., та грошовими коштами в сумі 320 гривень, що належали останньому, після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 3414,25 грн.
В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав вину у здійсненні крадіжки холодильника, який належить потерпілому ОСОБА_7 і не визнав вину у вчиненні відкритого заволодіння майном, та показав, що дійсно він знімав квартиру у потерплого, в квартирі знаходився холодильник. У той час у нього виникли фінансові труднощі і він без дозволу власника квартири заклав в ломбард належний останньому холодильник без його згоди. Він попросив свого знайомого ОСОБА_10 оформити в ломбарді документи на його ім`я.
Крім того показав, що в вересні місяці в вечірній час він ішов по вулиці Котляревського зі сторони вулиці Київська в бік мікрорайону «Сороченці». В районі перехрестя з вулицею Соборна до нього підійшов незнайомий йому чоловік («дядя») і сказав йому, чому я слідкую за ним. Він відповів, що іде додому.
В цей час він помітив, що по вулиці Котляревського зі сторони відділу міліції в його бік іде його знайомий, ім`я якого він називати не бажає. Він розвернувся і пішов йому на зустріч ,а «дядя» пішов далі в бік мікрорайону «Сороченці». Зустрівшись зі своїм знайомим вони привіталися і направилися по вулиці Котляревського в бік мікрорайону «Сороченці».
По дорозі вони побачили «дядю», який стояв з потерпілим ОСОБА_8 та розмовляли. Коли він підійшов до них то «дядя» спитав його, чи це той хлопець, який забрав телефон у дівчини. Він відповів, що це не він, хоча не розумів про який телефон і про яку дівчину іде мова. Тоді «дядя» сказав потерпілому, що якщо він не брав телефону то він його обшукає. Потерпілий підняв руки і «дядя» його почав обшукувати. Потім потерпілий перебіг на іншу сторону дороги де його знайомий та «дядя» продовжували його обшукувати. Коли він підійшов до них то потерпілий підбіг до нього взявшись за одяг вимагав повернути йому телефон. Він відбив його руки і сказав, що його телефону він не брав та застосував до потерпілого сльозогінний газ. Після чого потерпілий залишився на місці, а його знайомий та «дядя» пішли вперед, а він за ними. Прийшли вони в парк, який знаходиться біля центральної церкви де знаходилися деякий час перекурюючи. Телефон потерпілого він бачив у «дяді», але сам в нападі на потерпілого участі не приймав.
Посидівши в парку, він, його знайомий та «дядя» погуляли по місту та пішли в бік ресторану «Хрущовка» де стояли та розмовляли. Раптом «дядя» побіг в бік центральної площі. А він зі своїм знайомим пішли також в сторону площі. Зайшовши на площу він побачив, що «дядя» стоїть з якимсь чоловіком та розмовляє. Він підійшов до них, а знайомий залишився метрів за 20 позаду. «Дядя» знову запитав у мене чи це не той хлопець, який викрав телефон у дівчини. Він відповів, що ні. Про що вони говорили він не чув. Потерпілий сказав, що він живе не далеко і запропонував піти до нього і розібратися. Після чого «дядя» наніс йому удар в грудну клітку та забрав у нього речі. Він особисто речі у потерпілого не забирав. Після чого він пішов сам додому, зайшовши попередньо в військове містечко. Вранці йому зателефонувала сестра і повідомила, що його шукають, після чого він сам пішов у відділ поліції.
Також доповнив, що одним чоловіком, який був з ним є циган на ім`я ОСОБА_11 , а потім виправився і назвав ім`я ОСОБА_12 .
Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_13 им ОСОБА_14 по епізоду заволодіння холодильником, що належить потерпілому ОСОБА_7 , його винуватість підтверджується іншими доказами дослідженими в судовому засіданні, а саме:
показаннями потерпілого ОСОБА_15 , який показав, що він з жовтня місяця 2015 року здавав належну йому на праві власності квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 обвинуваченому ОСОБА_4 та його співмешканці ОСОБА_16 . За домовленістю між ним та обвинуваченим, останній мав сплачувати комунальні послуги. В серпні місяці 2016 року він зателефонував ОСОБА_17 , але останній не виходив на зв`язок. Він почав турбуватися і приїхав на квартиру, відкривши двері ключами, які в нього були, він помітив, що речей мешканців в квартирі не було, а також не було його холодильника. Після чого він змінив замки і повідомив поліції про крадіжку;
висновком судово-товарознавчої експертизи № С-299 від 27.10.2016 року, відповідно до якого середня залишкова вартість холодильника Snaige FR 240 придбаного в 2013 році, станом на серпень 2016 року, становить 4686,48 гривень(а.с.46);
листа директора ломбарду ПТ «Ломбард 24» ТОВ «Афінаж ЛТД» і Компанія» та специфікацією договорів 1,2 № 014164416 від 12.08.2016 року з яких вбачається, що громадянин ОСОБА_18 , мешканець АДРЕСА_4 здав до ломбарду ПТ «Ломбард24» ТОВ «Афінаж ЛТД» і Компанія» холодильник Snaige FR 240 , який станом на 27.10.2016 року був реалізований кінцевому споживачу без збереження контактних даних останнього( а.с.44-45).
Оцінюючи покази обвинуваченого та потерпілого, суд визнає їх достовірними, оскільки повністю узгоджуються між собою і підтверджують фактичні обставини заволодіння обвинуваченим холодильником.
За таких обставин суд вважає доведеним, те, що обвинувачений ОСОБА_4 здійснив крадіжку належного потерпілому ОСОБА_7 холодильника марки Snaige FR 240, чим заподіяв потерпілому збитки на суму 4686,48 гривень і тому кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України.
Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченим по епізоду заволодіння майном, що належить потерпілому ОСОБА_8 , його винуватість підтверджується наступними доказами:
показаннями потерпілого ОСОБА_8 даними в судовому засіданні, який показав, що 22 вересня 2016 близько 23 години він направлявся додому в мікрорайон «Сороченці». З вулиці ОСОБА_19 він вийшов на вулицю Київська і дійшовши до вулиці Котляревського повернув праворуч в бік мікрорайону «Сороченці». Обвинувачений та два чоловіки, один з яких був невеликого зросту, нібито неповнолітній, йшли за ним і почали до нього словесно чіплятися. Він злякався і зрозумів, що його можуть пограбувати і побіг до наступного перехрестя де на стовпі світився ліхтар. Двоє чоловіків побігли за ним. Обвинувачений ОСОБА_4 підбіг і заломив йому руки за спиною, а інша особа «невеликого зросту» обшукав його і вийняв з карманів телефон «Lenovo А 2010» та гроші 150 гривень, купюрами 100 та 50 гривень. Коли він намагався вирватися, то чоловік «невисокого зросту» зірвав з його шиї позолочений ланцюжок та кулон. Оскільки подія відбувалася під ліхтарем, який освітлював вулицю, то він розвернувшись побачив обличчя обвинуваченого, який тримав його. Забравши речі троє чоловіків пішли від нього. Він підбіг до них і почав просити, щоб віддали його речі, але обвинувачений приснув йому в обличчя газом і вони втекли в бік центрального Собору. Водій автомобіля, який проїздив по вулиці зупинився біля нього дав йому умитися і відвіз додому. Після чого він викликав працівників поліції і повідомив про те, що сталося. Через деякий час його викликали і попросили подивитися на чоловіків, які знаходилися в кабінеті, серед яких він впізнав обвинуваченого, який тримав його за руки;
показаннями свідка ОСОБА_20 , який показав, що в вересні місяці 2016 року в вечірній час йшов по вулиці Котляревського з відділу міліції до свого знайомого, який проживає по вулиці Котляревського. Попереду в районі перехрестя він побачив ОСОБА_21 , якого він знав раніше та цигана на ім`я ОСОБА_12 , які повернули ліворуч і йшли в бік церкви. Побачивши на узбіччі чоловіка, який плакав, він запитав ОСОБА_21 та ОСОБА_12 чи не вони його образили і пішов до друга. В руках ОСОБА_21 та ОСОБА_12 він нічого не бачив. Інших людей він не бачив.
протоколом про пред`явлення для впізнання від 24.09.2016 року відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 з чотирьох пред`явлених йому на впізнання осіб впізнав особу за номером 2, яким виявився обвинувачений ОСОБА_4 ( а.с.64-68);
договором про надання фінансового кредиту № ДОН від 23.09.2016 укладеного між ПТ «Ломбард Донкредит ТОВ «Інтер-Ріелті» та ОСОБА_20 відповідно до якого ОСОБА_20 отримав кредит в сумі 928 гривень під заставу мобільного телефону «Lenovo А 2010»( а.с.51);
протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 29.09.2016 року та описом речей та документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 29.09.2016 з приміщення ПТ Ломбард «Донкредит ТОВ «Інтер-Ріелті», який знаходиться за адресою: м.Прилуки вулиця Коптєва,3, відповідно до яких було вилучено мобільний телефон марки «Lenovo А 2010» (а.с.53-56);
висновком експерта № 427 від 24.10.2016 року відповідно до якого у ОСОБА_8 при проведенні судово-медичної експертизи об`єктивних судово-медичних даних про наявність тілесних ушкоджень не виявлено(а.с.63);
протоколом огляду місця події від 23.09.2016 року відповідно до якого предметом огляду була вулиця Котляревського поблизу перехрестя з вулицею Шевченка, яка освітлюється штучним освітленням (а.с. 60-61);
протоколом огляду місця події від 24.09.2016 року відповідно до якого ОСОБА_4 добровільно видав газовий балон «Терен-4»(а.с.93-94);
висновком судово-товарознавчої експертизи № С-271 від 18.10.2016 року, відповідно до якого вартість телефону «Lenovo А 2010» становить 1940,00 гривень, чохла до мобільного телефону «Lenovo А 2010» - 196,00 гривень,флеш-карти пам`яті micro SD на 2ГБ 42,00 грн, сім-карт операторів зв`язку «МТС» та «Лайф» по 10 грн. кожна, ланцюжок з позолотою 750 проби, довжиною 50 см, вагою 70 г.- 280 грн, підвіска на ланцюжок у вигляді ікони Божої матері вагою 20г з позолотою 750 проби 120 грн.( а.с.77);
Суд визнає досліджені в судовому засіданні докази належними та допустимими. Оцінюючи докази з точки зору достовірності, взаємозв`яку між ними та достатності суд приходить до наступних висновків.
Так суд вважає показання обвинуваченого в частині щодо фактичного перебігу подій , які відбулися під час пограбування ОСОБА_8 достовірними і такими, які узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_20 , а саме те, що він був присутнім під час пограбування потерпілого, та щодо місця та часу скоєного злочину.
Суд вважає показання обвинуваченого ОСОБА_4 в частині, що він лише був присутній під час пограбування, але участі в пограбуванні не брав недостовірними, оскільки вони спростовані в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_8 , які є логічними та послідовними і суд визнає їх достовірними, оскільки в судовому засіданні встановлено, що до моменту пограбування потерпілий не знав обвинуваченого, ніяких неприязних відносин між ними не було, а отже підстав обмовлювати обвинуваченого у потерпілого не нема, а також протоколом про пред`явлення для впізнання від 24.09.2016 року відповідно до якого ОСОБА_8 впізнав обвинуваченого, як особу, яка здійснила його пограбування. Крім того небажання обвинуваченого назвати прізвища осіб, які були разом з ним свідчить проте, що обвинувачений покриває останніх з метою уникнення останніми відповідальності.
За таких обставин, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 повторно за попередньою змовою групою осіб, незаконно заволодів майном потерпілого ОСОБА_8 з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого і тому кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України.

По епізоду заволодіння 23.09.2016 року майна, що належить потерпілому ОСОБА_9 , не дивлячись на невизнання обвинуваченим вини, його вина підтверджується наступними доказами:
показаннями потерпілого ОСОБА_22 , який показав, що 22.09.2016 в вечірній час він зі своїм товаришем ОСОБА_23 знаходилися в парку біля центрального ОСОБА_24 , сиділи на лавочці та розмовляли. Близько 24 години повз них пройшло три чоловіка. Через деякий час вони повернулися назад і почали світити їм в очі телефоном. Щоб уникнути конфлікту вони з товаришем пішли з цього парку. Погулявши, ще де якийсь час по місту, він пішов додому. Дійшовши до дзвіниці біля центрального ОСОБА_24 на нього напали три чоловіка. Спочатку до нього підійшов чоловік невеликого зросту, йому здалося, що це була людина циганської національності, та сказав йому, що «досиділися» з чого він зрозумів, що це ті самі хлопці, що підходили до них в парку. Після чого обвинувачений, якого він впізнав, ударив його по голові, а два інших обшукали його. Чоловік невеликого зросту забрав його планшет та гроші, а обвинувачений годинник. Після чого він пішов додому і цього ж дня звернувся до поліції. Через деякий час йому зателефонували працівники поліції та запросили на впізнання. Під час впізнання були присутні декілька чоловік з яких він і впізнав обвинуваченого, як особу, яка нанесла йому удар по голові;
показаннями свідка ОСОБА_20 , який показав, що в вересні місяці 2016 року в вечірній час йшов по вулиці Котляревського з відділу міліції до свого знайомого, який проживає по вулиці Котляревського. Попереду в районі перехрестя він побачив ОСОБА_21 , якого він знав раніше та цигана на ім`я ОСОБА_12 , які повернули ліворуч і йшли в бік церкви. Побачивши на узбіччі чоловіка, який плакав, він запитав ОСОБА_17 та ОСОБА_12 чи не вони його образили і пішов до друга. В руках ОСОБА_21 та ОСОБА_12 він нічого не бачив. Інших людей він не бачив. Оскільки друга вдома не було то він пішов в центр міста і в районі центральної церкви знову зустрів ОСОБА_25 та цигана ОСОБА_12 , які йшли вдвох. У цигана в руках був побитий планшет та часи і останній сказав, що він ударив когось ліктем. Також він бачив якогось чоловіка, який сидів на бордюрі біля церкви. Наступного дня до нього зателефонував циган на ім`я ОСОБА_12 , місця проживання, якого він не знає, оскільки він є молдавським циганом, але раніше його знав так, як проживав з циганкою та попросив його здати в ломбард мобільний телефон. Зустрівшись з ОСОБА_12 він на своє ім`я здав в ломбард телефон. При зустрічі з ОСОБА_25 та ОСОБА_12 в ОСОБА_25 ніяких речей він не бачив.
протоколом про пред`явлення для впізнання від 24.09.2016 року відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 з чотирьох пред`явлених йому на впізнання осіб впізнав особу за номером 3, яким виявився обвинувачений ОСОБА_4 ( а.с.73-76);
висновком експерта № 471 від 24.10.2016 року відповідно до якого у ОСОБА_9 при проведенні судово-медичної експертизи виявлено садно на волосистій частині голови. Вищезазначене ушкодження могло утворитися в результаті дії тупого предмета. Виявлене у ОСОБА_9 садно відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Характер та локалізація ушкодження, виявленого у ОСОБА_26 , суперечить можливості його утворення в результаті падіння «з положення стоячи на грунті або яке-небудь покриття, а також на які-небудь предмети розташовані навколо або ж на землю»( а.с.71-72);
висновком експерта(судово-товарознавчої експертизи) № С-271 від 18.10.2016 року, відповідно до якого вартість телефону(планшету) «Lenovo Tab 2А» становить 2594,25 гривень, годинник «ledford» - 500 гривень ( а.с.77).
Суд визнає досліджені в судовому засіданні докази належними та допустимими.
Оцінюючи докази в сукупності, суд вважає, що вони є послідовними, логічними та такими, що доповнюють один одного, а з точки зору достатності достатніми, що дає можливість суду зробити висновок про доведеність вини обвинуваченого по даному епізоду.
Так , суд вважає показання обвинуваченого в частині щодо фактичного перебігу подій , які відбулися 23.09.2016 року під час пограбування ОСОБА_27 достовірними і такими, що підтверджують ті обставини, що він був присутнім під час пограбування потерпілого разом з двома іншими особами, прізвища яких називати він відмовляється. Його покази повністю узгоджуються з показами потерпілого ОСОБА_27 та свідка ОСОБА_20 , щодо місця та часу скоєного злочину.
Суд вважає показання обвинуваченого ОСОБА_4 в частині, що він лише був присутній під час пограбування, але участі в пограбуванні не брав недостовірними, оскільки вони спростовані в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_28 , які є логічними та послідовними і суд визнає їх достовірними, оскільки в судовому засіданні встановлено, що до моменту пограбування потерпілий не знав обвинуваченого, ніяких неприязних відносин між ними не було, а отже підстав обмовляти обвинуваченого у потерпілого не нема, а також протоколом про пред`явлення для впізнання від 24.09.2016 року відповідно до якого ОСОБА_28 впізнав обвинуваченого, як особу, яка нанесла йому удар по голові та здійснила його пограбування разом з іншими двома неустановленими особами.
За таких обставин, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 повторно за попередньою змовою групою осіб, незаконно заволодів майном потерпілого ОСОБА_28 з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого і тому кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує визнання вини і щире каяття у вчиненому ним злочину, щодо заволодіння майном, що належить громадянину ОСОБА_7 і визнає дані обставини такими, що пом`якшують покарання. Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому за епізодами заволодіння майном, що належить громадянам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 судом не встановлено. Обставиною яка обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочину. При цьому суд враховує характер і ступінь скоєних злочинів, кількість епізодів, незначний проміжок часу між пограбуваннями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що свідчить про здійснення усвідомлених протиправних дій обвинуваченим, особу винного, який притягувався до кримінальної відповідальності та має не зняті та не погашені судимості( а.с.86), негативну характеристику з місця проживання (а.с.80), має постійне місце проживання, страждає на опійну наркоманію, але не потребує примусового лікування ( а.с.85), на обліку в психоневрологічному відділенні не знаходиться( а.с.82).
Беручи до уваги вище викладені обставини, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливо при застосуванні до нього покарання в межах санкцій ч.1 ст.185 КК України та ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі, та на підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, призначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. Cаме таке покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов відповідно до якого він просить стягнути з обвинуваченого 750 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Свої вимоги аргументує тим, що обвинувачений заволодів його майном на загальну суму 2750 грн, мобільний телефон йому повернуто, а отже вартість решти неповернутого йому майна підлягає стягненню з обвинуваченого. Крім того злочином заподіяно йому моральну шкоду, яка полягає у тому, що він втратив телефонну базу абонентів, не міг користуватися інтернетом, який він використовує в своїй роботі в будівельній фірмі.
В судовому засіданні встановлено і підтверджується висновком експерта(судово-товарознавчої експертизи) № С-271 від 18.10.2016 року, що потерпілому ОСОБА_8 заподіяна шкода в розмірі 2748 гривень, вартість телефону, який повернуто потерпілому становить 1940,00 гривень, а отже не відшкодована сума збитків становить 808,00 грн.( 2748,00 грн -1940,00 грн). Оскільки позивач просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування матеріальних збитків 750 гривень, а суд розглядає цивільний позов лише в межах заявлених позовних вимог, то позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню повністю.
Суд на підставі ст. ст. 23, 1167 - 1168 ЦК України, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_8 про стягнення на його корить моральної шкоди в розмір 2000,00 гривень, такий розмір моральної шкоди суд вважає достатнім з урахуванням принципу розумності та справедливості.
Питання про речові докази по справі, повинно бути вирішено за правилами ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені злочинів, передбачених ст.185 ч.1, ст.186 ч. 2 КК України, та призначити покарання:
за ст.185 ч.1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік ;

за ст.186 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 ( п`ять ) років .

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , до вступу вироку в закону силу, залишити без змін - тримання під вартою в Чернігівському СІЗО №31 Управління державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 24 вересня 2016 року.
На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбутого покарання час його тримання під вартою в період з 24 вересня 2016 року по 11 січня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 750 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Речові докази:
газовий балон Терен - 4, який зберігається в камері схову Прилуцького ВП ГУНП знищити;
договір про надання фінансового кредиту та застави № ДОН від 23.09.2016 року, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;
мобільний телефон марки «Lenovo А 2010», який передано на зберігання власнику ОСОБА_8 залишити у законному володінні власника.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 (тридцяти) діб з моменту проголошення .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1