Справа №194/1813/14-к
Провадження №1-кп/0198/10/16
У Х В А Л А

16.12.2016 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , здійснюючи судовий розгляд по кримінальному провадженню №0000124 внесеному до ЄРДР 07.03.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358 ч. ч. 1,4, 190 ч. 1, 307 ч. 1, 309 ч. 2 КК України.
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 358 ч. ч. 1,4, 190 ч. 1, 307 ч. 1, 309 ч. 2 КК України.
Під час судового розгляду кримінального провадження прокурором було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого у виді домашнього арешту. Клопотання прокурор мотивував тим, що на даний час не зникли ризики, які стали підставою для обрання щодо обвинуваченого вказаного запобіжного заходу.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора, серед іншого, вказували, що обраний запобіжний захід може негативно позначитися на роботі обвинуваченого (що пов`язано зі складнощами добиратися до місця роботи, яке знаходиться в безлюдній місцевості).
Разом з тим, сторона захисту визнала, що не може підтвердити своє твердження документально.
Вислухавши доводи учасників розгляду кримінального провадження, суд вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як вбачається зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
- вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення;
- тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується;
- вік та стан здоров`я обвинуваченого;
- міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
- наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
- репутацію обвинуваченого;
- майновий стан обвинуваченого;
- наявність судимостей у обвинуваченого;
- розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обгрунтовуються відповідні обставини.
Вирішуючи питання щодо можливого продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу, суд враховує те, що останній обвинувачується, в тому числі, у вчиненні умисного тяжкого злочину, пов`язаного з незаконним обігом психотропних речовин за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, відсутність в обвинуваченого важких захворювань, вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, те що ОСОБА_5 є повнолітньою особою, в минулому допускав порушення вимог запобіжного заходу.
Приймаючи до уваги викладені обставини, суд приходить до висновку про необхідність продовження дії запобіжного заходу, оскільки наявний ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 331, 369, 370, 371, 372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ :
Клопотання прокурора задовольнити частково.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 358 ч. ч. 1,4, 190 ч. 1, 307 ч. 1, 309 ч. 2 КК України строк дії обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту продовжити до 10 лютого 2017 року, включно.
Покласти на ОСОБА_5 наступний обов`язок - заборонити, без дозволу суду, залишати своє фактичне місце проживання, по АДРЕСА_1 , в період з 21 до 06 години.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, в якому він перебуває під домашнім арештом, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, а також те, що в разі порушення умов обраного запобіжного заходу, запобіжний захід може бути змінений на більш суворий.
Вручити копію ухвали обвинуваченому та прокурору.
Ухвалу про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту направити для виконання в Тернівське відділення поліції Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала суду постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення остаточного рішення, окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1