Справа № 214/7635/16-к
1-кп/214/319/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

за участю законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0003156 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В ході судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження тримання обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 під вартою. При цьому зазначив, що маються ризики, які існували при обранні запобіжного заходу. Додатково пояснила, що за висновком органу пробації існує середній рівень ризику щодо повторності вчинення ОСОБА_8 злочину.

Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечує проти продовження йому строку тримання під вартою.

При обговоренні заявленого клопотання, обвинувачений ОСОБА_8 заявив, що просить не продовжувати йому строк тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою покладається на думку суду.

Захисник ОСОБА_5 під час обговорення питання про продовження строку тримання під вартою, не погодилася з думкою прокурора та висловила думку про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 на домашній арешт. Також просить взяти до уваги тривалість перебування обвинуваченого під вартою, ту обставину, що під час досудового розслідування ОСОБА_8 допомагав слідству, останній не схильний до правопорушень

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 просить змінити запобіжний захід.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 належить продовжити. При цьому суд враховує наступне.

Згідно ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначений під час досудового розслідування строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується 2 травня 2017 року. До спливу цього продовженого строку судове провадження не може бути закінченим, оскільки на даний час дослідження доказів по справі не закінчено. ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України, який у відповідності до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких. Крім того, судом розглядаються справи за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. ст. 315 ч.2 та 185 ч.2 КК України. З урахуванням зазначених обставин, зухвалого характеру дій, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , суд вважає, що існують ризики, передбачені ст. 177 ч.1 КК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_7 , побоюючись покарання, може переховатися від суду або впливати на інших учасників, тобто перешкодити встановленню істини по справі, а також вчинити інший злочин. Тому, суд вважає, що доцільним є продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою. Інший, більш м`який запобіжний захід, на переконання суду, буде недостатнім для запобігання зазначених ризиків.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 належить продовжити. При цьому суд враховує наступне.

Згідно ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_8 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначений під час досудового розслідування строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується 2 травня 2017 року. До спливу цього продовженого строку судове провадження не може бути закінченим, так як на даний час дослідження доказів по справі не закінчено. ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України, який у відповідності до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких. Як вбачається з показань ОСОБА_8 , він вживає наркотичні засоби, обвинувачується у вчиненні насильницького злочину. Як пояснював у судовому засіданні обвинувачений, злочин він вчинив в стані наркотичного сп`яніння. Також суд враховує висновок органу пробації, яким встановлено, що існує середній рівень ризику щодо повторності вчинення ОСОБА_8 злочину.

На думку суду під час знаходження під домашним арештом ОСОБА_8 може вжити наркотики та вчинити інший злочин. Також, суд враховує, що наявність у його матері заробітку, не стало перешкодою вчиняти злочин. Суд також вважає, що в умовах слідчого ізолятора є умови для продовження освіти. З урахуванням зазначених обставин, зухвалого характеру дій, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , суд вважає, що існують ризики, передбачені ст. 177 ч.1 КК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_8 , побоюючись покарання, може переховатися від суду або впливати на інших учасників, тобто перешкодити встановленню істини по справі, а також вчинити інший злочин. Тому, суд вважає, що доцільним є продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою. Інший, більш м`який запобіжний захід, на переконання суду, буде недостатнім для запобігання зазначених ризиків.

Суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 належить продовжити, згідно ст.197 КПК України, строком на 60 днів. Зважаючи на те, що юридичне значення ухвали про продовження строку тримання під вартою є в продовженні строку який закінчується, то юридично значима дія цієї ухвали починається з дня закінчення строку тримання під вартою, та вказані 60 днів необхідно відраховувати з 2 травня 2017 року і продовжити строк тримання під вартою до 1 липня 2017 року.

Керуючись ст.ст. 369-372, 331 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити до 1 липня 2017 року.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 продовжити до 1 липня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1