Справа № 755/7441/16-к
В И Р О К
іменем України

"06" травня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
у вчиненні злочинів передбачених ст. 263 ч.1 КК України
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , -
Судом визнано доведеним, що 15 березня 2016 року, приблизно о 23.30 год., ОСОБА_3 , біля магазину «Фора», що у м. Києві, по бульвару Перова, 14, помітив на землі гранату РГД-5 (без запалу) та запал УЗРГМ-2, які за умови їх конструктивного з`єднання є бойовим припасом. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне, тобто без передбаченого законом дозволу, придбання вказаних гранати та запалу з метою їх подальшого незаконного перенесення та незаконного зберігання як боєприпасу.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, у вказаний час у вказаному місці, ОСОБА_3 взяв з місця виявлення на землі гранату РГД-5 та запал УЗРГМ-2, незаконно придбавши боєприпас шляхом його привласнення як знайденого, та з вказаного часу розпочав незаконно зберігати вказані предмети. Після цього, ОСОБА_3 незаконно переніс гранату РГД-5 (без запалу) та запал УЗРГМ-2 в кишені своєї куртки за місцем свого проживання, а саме у квартиру АДРЕСА_2 , де помістив їх у шафу в житловій кімнаті квартири, та продовжував незаконно зберігати вказані предмети у зазначеному місці до часу вилучення працівниками поліції.
16 березня 2016 року, приблизно о 22.30 год, у квартирі АДРЕСА_3 , під час сімейного конфлікту ОСОБА_3 дістав з шафи в житловій кімнаті квартири гранату РГД-5 та запал УЗРГМ-2, які продемонстрував членам своєї сім`ї, з якими у нього відбувався конфлікт, та висловив словесну погрозу застосувати вказаний боєприпас, тобто здійснити вибух гранати, внаслідок чого заподіяти смерть чи шкоду здоров`ю присутнім у кімнаті членам його сім`ї. У зв`язку з цим братом ОСОБА_3 ОСОБА_5 було викликано на місце події працівників поліції, якими було в послідуючому виявлено у квартирі гранату РГД-5 та запал УЗРГМ-2, які незаконно придбав, носив та зберігав ОСОБА_3 та вилучено вказані предмети о 00.20 год. 17 березня 2016 року.
Згідно висновку експерта № 309/6 від 15.04.2016 (вибухотехнічна експертиза), надані на експертизу предмети є:
- запалом УЗРГМ-2 (уніфікований запал ручної гранати модернізований), який є складовою частиною бойового припасу, промислового виготовлення, що відноситься до засобу детонування (пристрій призначений для створення вибухового імпульсу), використовується для підриву розривного заряду гранат Ф-1, РГД-5, РГД-42;
- ручною осколковою гранатою РГД-5 (без запалу), яка є складовою частиною бойового припасу, промислового виготовлення, споряджена зарядом вибухової речовини - тротил (100-115 г), використовується для ураження живої сили противника у наступі та обороні.
Надані на дослідження ручна осколкова граната РГД-5 (без запалу) та запал УЗРГМ-2 за умов їх конструктивного з`єднання є бойовим припасом (вибуховим пристроєм дистанційної дії).
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння злочинів, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся в скоєному.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненому злочині, ОСОБА_3 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.
Покази обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_3 роз`яснено.
Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину за обставин, встановлених судом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом визнано рецидив злочину.
Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, у лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, стан здоров`я, задовільну характеристику з місця проживання, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (працює не офіційно, офіційно не одружений),що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає належні соціальні зв`язки; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 263 КК України у виді позбавлення волі,з призначенням остаточного покарання на підставі ст. 71 даного Кодексу та враховуючи, що останній засуджений 16.02.2016 року Деснянським районним судом м.Києва, до 5-ти років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, а цей злочин вчинив 15.03.2016 року, тобто під час іспитового строку слід призначити остаточне покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України шляхом їх часткового складання, яке буде більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.
Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, фактичного їх обґрунтовування обставинами, які відповідно до норм КК України є не припустимим, оскільки не дають підстав для звільнення цієї особи від відбування покарання або ж його призначення із застосуванням ст. 69 цього Кодексу, характер вчинення злочину, його спосіб, які вказують в своїй сукупності, у даному конкретному випадку, на те, що тяжкість вчиненого злочину та його особа з іншими вищезазначеними обставинами встановленими у цьому провадженні не свідчать про можливість виправлення останнього без відбування покарання чи за допомогою призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом враховуючи відсутність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі у межах санкції ст.263 КК України, є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому у вигляді домашнього арешту, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, та даних про його особу слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені у розмірі 528 грн.18 коп. за проведення вибухово-технічної експертизи № 309/6 від 15.04.2016 року підлягають стягненню з ОСОБА_3 .
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити покарання у виді 3-хроків позбавлення волі.
В силу ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання визначеного вироком Деснянського районного суду м.Києва від 16 лютого 2016 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , у вигляді домашнього арешту, вважати продовженим до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затриманя.
Речові докази: гранату РГД-5 та запал УЗРГМ-2., що переданий на збереження до в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_4 , - знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 суму в розмірі 528 грн.18 коп. за проведення вибухово-технічної експертизи №309/6 від 15.04.2016 року на користь держави.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С у д д я: ОСОБА_1