АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 594/120/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/10/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Борщівського районного суду Тернопільської області від 29 грудня 2016 року,-

В С Т А Н О В И ЛА:

Ухвалою слідчого судді Борщівського районного суду від 29 грудня 2016 року в задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову старшого слідчого СВ Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 від 30 жовтня 2016 року про закриття кримінального провадження відмовлено.

Згідно з ухвалою та матеріалів судового провадження 02 вересня 2015 року за заявою ОСОБА_8 внесено відомості в ЄРДР за №000360 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, а 01 серпня 2016 року за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.175, ч.1 ст.364, ч.1 ст.172 КК України.

30 жовтня 2016 року за наслідками досудового розслідування слідчим Чортківського ВП ОСОБА_9 винесено постноаву про закриття даного кримінального провадження за відсутністю в діях голови Борщівської районної державної адміністрації ОСОБА_10 та начальника управління агропромислового розвитку ОСОБА_11 складу вказаних злочинів.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого, захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подав скаргу на цю постанову до слідчого судді Борщівського районного суду.

Відмовляючи в задоволенні цієї скарги, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що постанова слідчого є правомірною і підстав для її скасування він не знаходить.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого від 30.10.2016 року про закриття кримінального провадження №0000360 і направити матеріали для продовження досудового розслідування до СВ Борщівського ВП. Захисник вважає, що слідчим суддею неповно з`ясовано виконання слідчим вимог ст.284 КПК України. Також, захисник стверджує, що слідчий суддя в процесі розгляду провадження жодних доказів не досліджував і висновки, зроблені ним в постанові, ґрунтуються лише на тексті постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

На думку захисника постанова слідчого про закриття кримінального провадження є незаконною, оскільки винесена з порушенням вимог закону не було всебічно і повно досліджено обставини кримінального провадження і винесена ним постанова не є обґрунтованою і вмотивованою. Недоліки постанови слідчого наведені в скарзі на неї, що не було враховано слідчим суддею.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника ОСОБА_7 , який підтримав вимоги поданої ним апеляційної скарги і, з наведених в ній мотивів, просить задовольнити її, вивчивши матеріали судового провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до таких висновків.

Відповідно до пункту1 ч.2 ст.283 закриття кримінального провадження є однією із форм закінчення досудового розслідування.

Досудове розслідування вважається закінченим, коли виконано вимоги ст.91 КПК України про встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Згідно п.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За змістом ч.5 ст.110 КПК України обґрунтованість постанови, яку прийняв слідчий повинна знайти відображення в її мотивуванні.

Саме з цих позицій закону мав виходити слідчий суддя, розглядаючи скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, що ним зроблено не було.

Так, згідно з ухвалою слідчого судді він прийшов до висновку, що доводи ОСОБА_8 про незаконне необґрунтоване та неупереджене закриття кримінального провадження є безпідставними і спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Зокрема, за даними матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 двічі, 29 жовтня 2015 року та 24 лютого 2016 року, була допитана в якості свідка. Також, слідчий в судовому засіданні пояснив, що в заявах, звернутих до правоохоронних органів, ОСОБА_8 повідомляла про вчинення посадовими особами Борщівської РДА вищезазначених злочинів, про завдання внаслідок цих злочинів саме їй шкоди не зазначала, заяви про залучення її до провадження як потерпілої не подавала, за наслідками проведеного розслідування не було встановлено фактів завдання ОСОБА_8 моральної, фізичної чи майнової шкоди.

Окрім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, підозра ОСОБА_12 не повідомлялася, а тому підстав для перекваліфікації його дій у слідчого не було.

Підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження з огляду на порушення слідчим вимог ч.5 ст.110 КПК України, як вказує скаржник, слідчий суддя не знайшов.

За таких обставин скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з скаргою захисника ОСОБА_7 , яка була предметом розгляду слідчого судді неповнота слідства доводиться тим, що ОСОБА_8 не було визнано потерпілою в даному кримінальному провадженні, чим порушено її права, передбачені ст.56 КПК України та її не було допитано в якості потерпілої.

Також в даній скарзі вказується на окремі недоліки постанови слідчого, зокрема, в мотивувальній частині постанови не зазначено частини відповідної статті кримінального закону, по яких відомості внесені до ЄРДР. В резолютивній частині постанови вказано частини цих статей кримінального закону і в цьому захисник вбачає невідповідність мотивувальної частини резолютивній частині постанови.

Також захисник вважає, що ОСОБА_12 є державним службовцем шостої категорії, а тому є особою, яка займає відповідальне становище, в зв`язку з чим, його дії слід було кваліфікувати за ч.3 ст.382 КК, а не ч.2 цієї статті.

Також, на думку захисника слідством не з`ясовано причини настільки тривалого невиконання судового рішення через що створені передумови про поновлення ОСОБА_8 на посаді начальника відділу економічного розвитку управління агропромислового розвитку Борщівської РДА.

Отже, в скарзі доводиться, що ОСОБА_8 безпідставно не визнано потерпілого в даному кримінальному провадженні, а в ухвалі слідчого судді стверджується, що вона два рази допитувалася в якості свідка і робиться посилання на пояснення слідчого з цього приводу.

У відповідності до частин 1 та 2 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінальної правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Посилання в ухвалі слідчого судді на показання слідчого, що ОСОБА_8 не подавала заяви про залучення її до провадження як потерпілої і в процесі розслідування не було встановлено фактів спричинення їй моральної, фізичної, чи майнової шкоди є некоректним і не ґрунтується на вимогах закону.

Адже відповідно до ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого, подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Однак ці обставини слідчим суддею не перевірялися і обґрунтованих доводів з цих питань в ухвалі не наведено.

Також, в скарзі на постанову слідчого зазначається, що не було з`ясовано причини тривалого невиконання судового рішення про поновлення на роботі ОСОБА_8 через штучно створені перешкоди, а в ухвалі слідчий суддя вказує, що причини тривалого невиконання судового рішення наведені в постанові слідчого.

Разом з цим ці причини слідчим суддею не аналізуються і жодної оцінки їм не дається.

Стверджування слідчого судді в ухвалі про те, що доводи ОСОБА_8 про незаконне, необґрунтоване та неупереджене закриття кримінального провадження є безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами кримінального провадження не відповідають дійсності, оскільки кримінальне провадження слідчим суддею не витребовувалося, ці матеріали в судовому засіданні не досліджувалися і слідчий суддя не посилається на них в ухвалі.

Наведене свідчить про неповноту судового розгляду даного кримінального провадження, що у відповідності до ч.1 ст.412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і у відповідності до ст.409 КПК України це являється підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Оскільки матеріали досудового розслідування слідчим суддею не витребовувалися і не досліджувалися в судовому засіданні, тобто фактично по суті скарга не розглядалася, то за наслідками апеляційного розгляду слід постановити нову ухвалу, якою матеріали судового провадження направити на новий судовий розгляд, в той же суд.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.405, 407, 409, 410, 412, 415, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Борщівського районного суду Тернопільської області від 29 грудня 2016 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою матеріали провадження направити на новий судовий розгляд, в той же суд.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді - три підписи
З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2