Справа № 344/1370/17
Провадження № 1-кс/344/339/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 та перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строків тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000409 від 25.08.2015р., -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого покликався на те, що 06.08.2016р. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. 09.08.2016р. Стрийським міськрайонним судом Львівської області щодо підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 15.08.2016р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України. 05.12.2016р. Івано-Франківським міським судом продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 6-ти місяців, тобто до 06.02.2017р. Крім цього, 30.01.2017р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 262 КК України. 27.01.2017р. кримінальні провадження № 0000409 та № 0000138 об`єднані, та визначено єдиний номер № 0000409.

Матеріалами клопотання зазначено, що закінчити досудове розслідування у зазначений вище строк не можливо, оскільки необхідно провести ряд слідчих дій, зокрема допитати свідків, провести додаткові молекулярно-генетичні експертизи та судово-медичні експертизи, товарознавчі експертизи, додатково допитати підозрюваних, встановити та притягнути до відповідальності всіх учасників кримінального правопорушення, перевірити на причетність ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до вчинення інших кримінальних правопорушень на території Хмельницької та Житомирської областей, долучити висновки призначених експертиз, а саме додаткової судово-медичної, на підставі висновків експертиз та інших отриманих даних повідомити кінцеві підозри ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , скласти обвинувальний акт та реєстр у кримінальному провадженні, перекласти ряд процесуальних документів на грузинську мову, надати доступ до матеріалів кримінального провадження підозрюваним їх захисникам, що потребує додаткового часу. 23.01.2017р. строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 9-ти місяців тобто до 06.05.2017р. Підстав для зміни чи скасування ОСОБА_4 запобіжного заходу немає, а встановлені під час досудового розслідування ризики не зменшилися, тому з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків слідчий просив продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою на 60 днів, оскільки застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні клопотання заперечив, оскільки вважає підозру не обґрунтованою, а наведені ризики не доведеними, просив у випадку необхідності застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти додаткової обов`язки. В тому числі носити електронний засіб контролю.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника, просив також врахувати, що він має постійне місце проживання в с. Вигода Долинського району Івано-Франківської області, у нього міцні соціальні зв`язки проживає в незареєстрованому шлюбі з жінкою та має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

З матеріалів клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 05.12.2016р. продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 на 60 днів до 06.02.2017р. включно.

30.01.2017р. ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, відповідальність за які передбачено ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України, зокрема максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В той же час враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України.

При цьому доводи захисника підозрюваного фактично зводяться до оцінки зібраних органом досудового розслідування доказів на предмет доведеності вини, що не стосується питань даного судового розгляду.

В той же час 06.02.2017р. закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Однак стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, у зв`язку з чим 23.01.2017р. постановою першого заступника Генерального прокурора України продовжено строк досудового розслідування до дев`яти місяців (до 06.05.2017р.).

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити речі; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, відсутність даних про міцні соціальні зв`язки та про наявність постійного, в тому числі зареєстрованого у встановленому Законом порядку, місця проживання на території України, відсутність постійного місця роботи, а також відсутність судимості.

Обставини, які зазначені стороною захисту, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання, оскільки такі не виключають наявність обґрунтованості підозри та встановлених в судовому засіданні ризиків, а запропонований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде достатнім для запобігання зазначеним вище ризикам.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання слід задоволити, продовжити строк тримання його під вартою на шістдесят днів - до 02.04.2017р. включно без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити.

Продовжити строк тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 на 60 днів - до 02 квітня 2017 року включно.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 03 лютого 2017 року.