Справа № 556/1967/16-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Володимирецький районний суд Рівненської області
під головуванням судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8

за ч.2 ст.286 КК України,-
ОСОБА_7 допустив порушення правила безпеки дорожнього руху, що призвели до смерті потерпілого, при таких обставинах.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла Honda 750 F, номер рами НОМЕР_1 , ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події.
Порушення ОСОБА_7 пунктів 12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього
руху, які вимагають від водія у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього = руху, знаходяться у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заперечив свою вину у вчиненні злочину та пояснив, що ввечері 13 вересня 2015 року він разом зі своїми друзями ОСОБА_11 та ОСОБА_12 приїхав в с.Красносілля Володимирецького району на мотоциклі, що належав ОСОБА_13 , зупинились біля кафе, ОСОБА_7 придбав напій «Ром-кола» і пив його біля кафе. До нього підійшов ОСОБА_9 , з яким обвинувачений раніше не був знайомий, і запропонував покататись на мотоциклі. Подробиць розмови ОСОБА_7 не пригадує, оскільки перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. На пропозицію потерпілого ОСОБА_7 погодився, вони сіли на мотоцикл та від`їхали від кафе-бару в сторону смт.Володимирець. Дорогою, перед мостом, більш точної відстані обвинувачений вказати не може, на прохання ОСОБА_14 . ОСОБА_15 пустив його за кермо мопеда, а сам пересів на місце пасажира. Подій після цього, в т.ч. моменту зіткнення з автомобілем, обвинувачений не пригадує, прийшов до свідомості вже в машині «Швидкої допомоги».
Ці показання обвинуваченого є суперечливими та непослідовними, і спростовуються сукупністю інших доказів. Так, під час допиту ОСОБА_7 категорично ствердив, що він не пригадує жодних обставин після того, як ОСОБА_9 сів за кермо мотоцикла. В той же час, під час допиту свідків ОСОБА_7 надав додаткові пояснення, в яких вказував, що він приходив до свідомості на місці події, переміщався по дорозі та узбіччю, пам`ятає, що йому наносили тілесні ушкодження друзі та знайомі потерпілого.
Таким чином, незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його вина повністю доведена сукупністю доказів, досліджених судом, в т.ч. показаннями свідків, протоколами слідчих дій, письмовими доказами, висновками експертиз.
Свідок ОСОБА_16 показав суду, що у вечір, коли сталась пригода, біля 21 год. 30 хв. у темну пору доби він повертався з поля додому. Свідок рухався перпендикулярно до асфальтної дороги, в сторону с.Красносілля. Коли ОСОБА_16 знаходився за 15-20 м. до проїзної частини дороги, не доходячи до мосту через канаву, мимо нього з невеликою швидкістю в сторону смт.Володимирець проїхав легковий автомобіль. Через дуже короткий проміжок часу - декілька секунд після цього, зі сторони с.Красносілля з-за повороту на великий швидкості виїхав мотоцикл, який також рухався в сторону смт.Володимирець. Після цього свідок вийшов на дорогу, де почув з-за мосту звук удару або хлопок, подумав, що у мотоцикла вирвало свічку, і пішов додому. На місце пригоди свідок повернувся разом з дружиною та іншими особами через деякий час, на проїзній частині дороги бачив мотоцикл та загиблого ОСОБА_9 , однак їх взаємне місцерозташування та положення на дорозі не запам`ятав. ОСОБА_16 категорично ствердив, що в межах його видимості, а саме від місця виїзду з села і після переїзду моста через канаву мотоцикл постійно рухався з великою швидкістю і жодного разу не зупинявся.
Ці показання свідка ОСОБА_16 є логічними, послідовними, спроможність свідка бачити предмет, що рухається по дорозі, а саме мотоцикл, який рухався із ввімкнутим світлом фар, підтверджується даними слідчого експерименту, проведеного 24.08.2016 року із цим свідком (а.с.110-118), в ході якого встановлено, що перешкоди для обзору конкретної ділянки дороги (насадження, споруди) та існуючий рельєф забезпечує видимість дороги із місця, де перебував свідок. В ході даної слідчої дії свідок ОСОБА_16 категорично підтвердив, що мотоцикл рухався по дорозі на великий швидкості, не зупинявся і не гальмував.
Спроба обвинуваченого ОСОБА_7 дискредитувати показання свідка ОСОБА_16 шляхом звинувачення останнього у дачі неправдивих показань внаслідок підкупу, є неспроможною, оскільки будь-яких доказів підкупу свідка, його негативної репутації, нечесності, чи інших компрометуючих відомостей суду не надано.
Свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , неповнолітній свідок ОСОБА_20 пояснили суду, що 13.09.2015 року ввечері ОСОБА_7 під`їхав мотоциклом до кафе-бару «Хуторок», зупинився біля входу у бар, сидів на мотоциклі, мотор не глушив. На вигляд ОСОБА_7 був випившим. До нього підійшов ОСОБА_21 , який зробив ОСОБА_13 зауваження, аби він так швидко не їздив. На це ОСОБА_15 запропонував покатати ОСОБА_22 , сказав «Сідайте дядьку, поїдемо і подивитесь, як то швидко їздити», після чого ОСОБА_23 сів на мотоцикл на місце пасажира, ОСОБА_15 за кермо і вони поїхали в сторону смт.Володимирець. Швидкість руху відразу була великою, мотоцикл швидко скрився за поворотом, після чого всі присутні біля бару почули звук удар чи хлопок. Після цього присутні біля бару поїхали мотоциклами та пішли пішки до місця події, де виявили на дорозі мотоцикл, який лежав на дорозі, ОСОБА_24 , який також лежав біля мотоцикла, та ОСОБА_7 , який сидів на узбіччі.
Свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 категорично ствердили, що у межах видимості мотоцикл не зупинявся, після цього і до моменту аварії вони постійно чули звук мотора мотоцикла, який рухався.
В сукупності з показаннями свідка ОСОБА_16 , даними про обстановку на місці події, які відображено у протоколі огляду місця події, та даними слідчих експериментів, проведених з ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , ці показання спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що за кермом мотоцикла в момент його зіткнення з автомобілем перебував потерпілий ОСОБА_28 .
Вина ОСОБА_7 підтверджується також висновками експертиз, які досліджені судом.
Згідно висновку експерта №113 від 13.10.2015 року (а.с.40-41), при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 встановлені такі травматичні зміни: відкрита черепно-мозкова травма з переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливи під оболонки та забій головного мозку; забійна рана лобно-скроневої ділянки зліва, садна обличчя, тулуба та лівої нижньої кінцівки. Встановлені у гр-на ОСОБА_9 тілесні ушкодження є прижиттєвими, виникли від дії тупого предмету, можливо, внаслідок, дорожньо-транспортної пригоди, перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, і стосовно живих осіб за ознакою небезпеки для життя у момент їх спричинення відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Первинне контактування тіла потерпілого з перешкодою, вірогідно, відбулось лівою ділянкою голови. Смерть гр-на ОСОБА_9 настала на місці дорожньо-транспортної пригоди внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток черепа, забою мозку та крововиливами під оболонку мозку.
При судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_9 етиловий спирт не виявлений.
У висновку експерта №1238 від 13.11.2015 року (а.с.87-88), вказано, що згідно з наданою медичною картою №5432 стаціонарного хворого Володимирецької ЦРЛ, у гр. ОСОБА_7 лікарями відмічені такі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, забій правої щоки, множинні садна голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок які виникли від дії тупих предметів, могли утворитися незадовго до поступлення потерпілого в лікувальний заклад, тобто не суперечать вказаному в обставинах терміну, а саме 13.09.2015 року і оцінюються в сукупності як за єдиним механізмом виникнення, згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.95 р. №6, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
В момент дорожньо-транспортної пригоди потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_7 перебували на мотоциклі Honda, що рухався, за кермом якого, найбільш ймовірно, знаходився ОСОБА_7 .. Цей висновок, зокрема, підтверджується, відсутністю даних про контактування тіла ОСОБА_9 з автомобілем, даними судово-медичної практики про те, що водій мотоцикла у випадках зіткнення транспортного засобу з рухомою перешкодою є більш фіксованим, тримаючи руки на кермі і реагуючи на зміну дорожньої обстановки, як правило, здійснює певні дії направлені на уникнення травмування, тоді як пасажир є менш фіксованим і при інерційних зміщеннях на великій швидкості отримує більш значні травми.
Будучи допитаним в судовому засіданні, експерт ОСОБА_29 , який приймав участь у проведенні комплексних судово-медичних експертиз підозрюваного ОСОБА_7 та трупа потерпілого ОСОБА_24 , підтвердив висновки комісії експертів та пояснив, що з урахуванням всіх обставин справи та зібраних досудовим слідством даних, комісія експертів прийшла до висновків про місце розташування учасників ДТП, а саме найбільш ймовірним та обґрунтованим вважається розташування ОСОБА_7 , який отримав менш тяжкі травми, на місці водія мотоцикла, а ОСОБА_24 , який отримав тяжчі ушкодження, - на місці пасажира мотоцикла.
Згідно висновку інженерно-транспортної експертизи №3.1-641/15 від 21.12.2015 року, (а.с.139-145), на момент експертного дослідження гальмівна система мотоцикла Honda, без реєстраційного номера, знаходилася в працездатному стані, система рульового керування мотоцикла Honda, без реєстраційного номера, знаходилася в стані часткової відмови, через деформацію телескопічної вилки переднього колеса, передня фара системи зовнішнього освітлення мотоцикла Honda, без реєстраційного номера, знаходилася в стані повної відмови через пошкодження елементів системи. Несправності в системі рульового керування та передньої фари системи зовнішнього освітлення мотоцикла Honda, без реєстраційного номера виникла під час ДТП.
При заданому слідством комплексі вихідних даних,в даній дорожній обстановці, в діях водія мотоцикла Honda вбачаються невідповідності вимогам п.п.12.3, 13.1, 13.3 ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з скоєнням даної ДТП.
Проаналізувавши досліджені докази, суд приходить до висновку, що вони є належними, допустимими та достатніми, у своїй сукупності та взаємозв`язку повністю доводять вину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
З урахуванням викладеного, суд також приходить до висновку, що дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Так, сам обвинувачений в своїх показаннях неодноразово вказував, що 13.09.2015 року він на протязі дня вживав спиртні напої і перед дорожньо-транспортною пригодою перебував у стані сп`яніння. Такі ж показання дали суду свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_11 , ОСОБА_31 , неповнолітній свідок ОСОБА_32 . Крім того, згідно висновку експерта №1095 від 12.10.2015 року, при судово-токсикологічній експертизі крові ОСОБА_7 виявлений етиловий спирт в концентрації 2,24% (проміле). Вказана концентрація алкоголю в крові відповідає середній степені алкогольного сп`яніння (а.с.90-91).
Обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий (а.с.210), посередньо характеризується за місцем проживання (а.с.223), має на утриманні дружину та трьох малолітніх дітей (а.с.222, 224-227), неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху (а.с.218-219).
Враховуючи вище викладені обставини, тяжкість злочину, особу винного, суд приходить до висновку про необхідність обрання відносно ОСОБА_7 міри покарання, в межах санкції ст.286 ч.2 КК України, із позбавленням ОСОБА_7 права керування транспортними засобами на максимальний строк, передбачений вказаною нормою.
Керуючись ст.ст.371, 373-374, 376 КПК України, суд
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді взяття під варту та взяти його під варту в залі судового засідання. Строк покарання рахувати з 22 червня 2017 року.
Стягнути з ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави 6578 (шість тисяч п`ятсот сімдесят вісім) грн. 23 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1