Ухвала
іменем україни
30 травня 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 23 лютого 2017 року щодо ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

За вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 листопада 2016 року, залишеним без змін апеляційним судом,

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великого Житина Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, такого, що в силу ст. 89 КК не має судимості,

засуджено за ч. 1 ст. 309 КК до покарання у виді арешту на строк чотири місяці.

Згідно вироку місцевого суду ОСОБА_4 визнано винуватим у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту в м. Костянтинівці Донецької області за таких обставин.
У середині серпня 2016 року в денний час ОСОБА_4 на околиці вул. Білогірської виявив та незаконно зібрав невстановлену кількість дикорослої коноплі, яку висушив, частково подрібнив, розфасував та зберігав за місцем свого проживання та в будинку АДРЕСА_2 для особистого вживання без мети збуту.

12 вересня 2016 року у період з 11.30 по 12.25 год. під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_1 було виявлено і вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс вагою 48,21 г (у перерахунку на суху речовину).

Цього ж дня, у період з 15.00 по 15.50 год. під час обшуку в будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_4 періодично проживав, було виявлено і вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс вагою 7,50 г (у перерахунку на суху речовину).

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Своє прохання мотивує тим, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК, оскільки вважає, що судом не мотивовано причини з яких апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення про що наводить відповідні доводи.

Розглянувши касаційну скаргу, дослідивши долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до ст. 65 КК при призначенні покарання суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
При призначенні ОСОБА_4 покарання місцевий суд, з яким погодився і суд апеляційної інстанції,врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину (середньої тяжкості), обставини його вчинення, дані про особу засудженого, який в силу ст. 89 КК не має судимості, посередньо характеризується за місцем проживання, не працює, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, а також обставину, що пом`якшує покарання щире каяття та відсутність обставин, що його обтяжують.
З огляду на викладене місцевий суд обґрунтовано призначив ОСОБА_4 покарання у виді арешту та в межах санкцій статті за якою його засуджено. Підстав вважати таке покарання явно несправедливим унаслідок мякості не вбачається.

Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження, у межах своїх повноважень та в порядку, визначеному ст. 404 КПК, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_4 , ретельно перевірив доводи його скарги, дав їм належної оцінки, й ухвалив рішення, яке відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Таким чином, покарання ОСОБА_4 призначено з дотриманням вимог статей 50, 65 КК, воно відповідає вчиненому та особі засудженого.

Посилання прокурора на те, що у мотивувальній частині ухвали не вказано, що ОСОБА_4 частково подрібнив висушену коноплю, на думку колегії суддів, не є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, яке би тягло за собою скасування чи зміну ухвали апеляційного суду, оскільки, це жодним чином не впливає на кваліфікацію вчиненого злочину та на призначене покарання.

Крім того, як убачається з копії ухвали апеляційного суду, прокурор під час перегляду вироку місцевого суду щодо ОСОБА_4 в апеляційному порядку, апеляційну скаргу не подав, тобто не ставив питання про зміну чи скасування вироку у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та м`якістю призначеного покарання, що свідчить про його згоду з покаранням, призначеним місцевим судом.

Також, прокурор під час апеляційного перегляду вироку заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, у якій той просив пом`якшити покарання, яке визначити у виді штрафу.
Переконливих доводів про необхідність скасування ухвали апеляційного і призначення нового розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції з касаційної скарги прокурора не вбачається.
Оскільки з касаційної скарги й судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, у відкритті касаційного провадження належить відмовити згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.

Керуючись п. 6 розділу XIІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити прокурору у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3