Єдиний унікальний номер 722/69/17
Номер провадження 1-в/722/18/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2017 року Сокирянський районний суд Чернівецької області
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сокиряни клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,
Засуджений ОСОБА_4 20.01.2017 року звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням, в якому просив на підставі ст.81 КК України звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак в клопотанні просив розглянути справу без його участі та участі його захисника.
Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , який не заперечив проти задоволення клопотання, враховуючи письмові заяви представника СВК-67 ОСОБА_5 , який також не заперечив проти задоволення клопотання, та голови спостережної комісії ОСОБА_6 , який вирішення клопотання залишив на розсуд суду, та у яких просили розглянути справу за їх відсутності, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.
Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.
Вироком апеляційного суду Одеської області від 03.11.2006 року ОСОБА_4 засуджений за ст.115 ч.2 п.6,12, ст.187 ч.4, ст.353, ст.70 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
Ухвалою Верховного суду України від 06.03.2007 року вирок суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 згідно вищевказаного вироку відраховується з 12.02.2006 року.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 01.03.2016 року засудженому ОСОБА_4 зараховано у строк покарання за вироком апеляційного суду Одеської області від 03.11.2006 року період його попереднього ув`язнення з 12.02.2006 року по 05.03.2007 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 1 рік 23 дні.

Таким чином, внаслідок зарахування ОСОБА_4 у строк покарання вказаного вище періоду попереднього ув`язнення, кінцевим строком відбування ним покарання у виді позбавлення волі є 19.01.2019 року.
Пунктом 3 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин, протягом невідбутої частини покарання.

У відповідності до ст.12 КК України, злочини, за вчинення яких засуджено ОСОБА_4 , відносяться до категорії умисних особливо тяжких злочинів.

Як встановлено судом, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_4 із врахуванням зарахованого строку попереднього ув`язнення відбув 12 років 12 днів позбавлення волі, що становить більше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за вчинення умисного особливо тяжкого злочину.
Виходячи із нововизначеного кінцевого строку відбування покарання, невідбутий засудженим ОСОБА_4 строк покарання у виді позбавлення волі станом на час розгляду судом клопотання становить 1 рік 11 місяців 18 днів.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.102 КВК Українирежим у виправних і виховних колоніях - це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених. Режим у колоніях має зводити до мінімуму різницю між умовами життя в колонії і на свободі, що повинно сприяти підвищенню відповідальності засуджених за свою поведінку і усвідомленню людської гідності. Режим створює умови для суспільно корисної праці засуджених, загальноосвітнього і професійно-технічного навчання, соціально-виховної роботи та громадського впливу.

Частиною 3 ст.107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 за час перебування в слідчому ізоляторі м.Одеса допустив два порушення вимог режиму утримання, за що двічі був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, заохочень не мав.

З 07.06.2007 року засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в Сокирянській ВК-67.

Як вбачається із довідки про заохочення і стягнення на засудженого, за час відбування покарання в Сокирянській ВК-67 засуджений ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності не притягувався, раніше накладені стягнення погашені в передбаченому законом порядку. За сумлінне відношення до праці та зразкову поведінку у восьми випадках заохочувався у вигляді подяк, які було накладено правами начальника колонії та начальника відділення.

Частинами 1 та 5 ст.118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції. Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством.
Згідно довідки відділу організації та нормування праці №19 від 24.01.2017 року та особової справи встановлено, що засуджений ОСОБА_4 по прибуттю до установи і по січень 2011 року був працевлаштований на різних виробничих об`єктах установи, постановлені виробничі завдання не завжди виконував. З лютого 2011 року по грудень 2015 року був працевлаштований в якості водія автотранспортного цеху, до роботи відносився добре, покладені на нього обов`язки виконував.

За постановою начальника колонії від 16.12.2015 року був переведений до дільниці соціальної реабілітації при Сокирянській ВК-67. По прибуттю працевлаштований в якості водія вантажного автомобіля в гірничій дільниці №2. З квітня 2016 року працевлаштований в якості водія поливочного автомобіля, покладені йому завдання виконує якісно та вчасно.

Із дослідженої в судовому засіданні характеристики, затвердженої начальником колонії 25.01.2017 року, встановлено, що засуджений ОСОБА_4 за період відбування покарання в колонії характеризується позитивно, увідношенні до представників адміністрації колонії ввічливий, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, будує із ними рівні та товариські відносини; має охайний зовнішній вигляд, утримує в чистоті та порядку своє спальне місце та приліжкову тумбочку; за характером засуджений слабкий, неврівноважений, переважає меланхолічний тип темпераменту; роботи з благоустрою установи виконує; заходи виховного характеру, які проводяться у дільниці соціальної реабілітації відвідує, реагує на них позитивно; в 2008 році здобув професію «Пекар ІІ-го розряду», закінчивши навчальний центр, який функціонує при установі; приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження»; соціально-корисні зв`язки на волі підтримує шляхом листування, телефонних розмов та отриманням посилок, взаємовідносини добрі.
Відповідно до вироку суду засуджений ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині визнав частково, однак за час відбування покарання зрозумів протиправність свого діяння.
Відповідно до довідки медичної частини №4 від 24.01.2017 року засуджений ОСОБА_4 працездатний, на даний час стан його здоров`я задовільний.
Згідно довідки бухгалтерії №14 станом на 24.01.2017 року на виконанні в установі виконавчих листів відносно засудженого ОСОБА_4 не перебуває.

Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається із виписки з протоколу №1 від 18.01.2017 року засідання комісії дільниці соціального реабілітації з оцінки ступеню виправлення засуджених, станом на 18.01.2017 року засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.

Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.

На підставі ст.81 КК України та керуючись ст.ст.537 ч.1 п.2, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком апеляційного суду Одеської області від 03.11.2006 року, умовно-достроково на невідбутий строк 01 (один) рік 11 (одинадцять) місяців 18 (вісімнадцять) днів.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_4 , що відповідно до ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.

Після набрання ухвалою суду законної сили, її копію для виконання надіслати Сокирянській виправній колонії №67 та для відома апеляційному суду Одеської області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1