АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1873/2016 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.212 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
засуджених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_11 ,
в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою: стретч-картку «Авіас» для заправки дизельним паливом та бензином у загальній кількості 343 штук, грошові кошти в сумі 974 000 гривень, 453 000 гривень та 109 000 доларів США - конфісковано в дохід держави відповідно до п.6 ч.9 ст.100 КПК України ;
- мобільні телефони "Нокіа 8800" та мобільні телефони з надписом "Iphone model A1688",. "Iphone model A1586", "Iphone model A1549", "Iphone model A1428"; карта пам`яті "Тошіба 16"; телефон марки «Самсунг», 2 мобільні телефони "Нокіа" червого кольору, 2 мобільних телефони "Нокіа" чорного кольору, мобільний телефон "Iphone 5" білого кольору, мобільний телефон "Iphone 6" чорного кольору - повернуто власнику відповідно до п.1 ч.6 ст.100 КПК України;
- печатки ФОП « ОСОБА_12 », ФОП « ОСОБА_13 »; ФОП « ОСОБА_14 » - вирішено знищити відповідно до п.1 ч.6 ст.100 КПК України;
- чекові книжки "Універсал Банк" ТОВ «Аймін», ТОВ «Дортум», ТОВ «Будінвест-Ком» - вирішено зберігати в матеріалах кримінального провадження відповідно до п.7 ч.9 ст.100 КПК України.
Не погоджуючись з ухвалою суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу.
В поданій апеляційні скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 28.09.2016 року скасувати, та постановити нову, якою вилучене майно під час досудового розслідування, повернути власникам майна.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт вказує на те, що суд першої інстанції приймаючи рішення про речові докази, зазначив в ухвалі, що він розглянув клопотання прокурора про вирішення питання про речові докази у кримінальному провадженні відносно засуджених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 за ч.3 ст.28, ч.2 ст. 205, ч.3 ст. 28, ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 212 КК України, однак таке клопотання відсутнє в матеріалах судового провадження, а засуджені та їх захисники не ознайомлювалися із ним.
Крім того, апелянт вказує, що своє рішення суддя Святошинського районного суду м. Києва обґрунтував положеннями статтей 100, 539 КПК України, та однією із підстав зазначив, що не бере до уваги як докази документи, що надані захисником, які не були предметом дослідження в ході досудового слідства у кримінальному провадженні.
При цьому, вказаний факт не відповідає дійсності, оскільки всі докази, надані стороною захисту при вирішенні питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, були відомі прокурору в процесі досудового розслідування.
А посилання судді при винесенні ухвали на ст. 539 КПК України є необґрунтованим, оскільки вказана стаття передбачає порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку, а суд своєю ухвалою вирішував питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні, яке мав би вирішити при постановленні вироку відповідно до ст. 174, 368 КПК України та досліджуючи при цьому відповідні матеріали кримінального провадження.
Таким чином, апелянт вказує на те, що оскільки його та інших обвинувачених у кримінальному провадженні засуджено лише до сплати штрафу, а покарання у виді конфіскації майна не призначене вироком, та відсутні докази щодо незаконності походження майна, вилученого у процесі досудового розслідування, відсутній цивільний позов, ухвалення рішення Святошинськими районним судом м. Києва щодо речових доказів у кримінальному провадженні є безпідставними, оскільки жодним чином не підкріплене відповідними аргументами та є нелогічним, у зв`язку з чим просить скасувати ухвалу суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення засуджених та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно вимог ст.370 КПК України, рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому висновки суду, зазначені у рішенні, мають прямо випливати з аргументації, а також бути чіткими, тобто такими, що не допускають неоднозначного трактування. Крім того суду необхідно послідовно поєднувати закон і наводити чіткі аргументи. Не дотримання зазначених вимог під час розгляду справи кримінального провадження є порушенням права на справедливий суд, гарантований ст.6 Європейської конвенції з прав людини.
Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 29 липня 2016 року, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 визнано винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 205, ч.3 ст. 28, ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 212 КК України та на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді штрафу в розмірі 3500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 59 500 грн. 00 коп.
Вказаний вирок набрав законної сили.
12.08.2016 року, в.о. начальника відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_15 звернувся до судді Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про вирішення питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні №0000055.
Частиною 3 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання про вирішення питання, повязаного із виконання вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.
В той же час, як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання прокурора про вирішення питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні, судом першої інстанції призначено до розгляду з порушенням строків встановлених ч.3 ст. 539 КПК України.
Крім того, суд першої інстанції при ухваленні рішення щодо вирішення питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні, не дотримався вимог ст. 372 КПК України, в частині мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали і положення закону, належним чином не обґрунтував своє рішення щодо конфіскації майна, а лише вказав норму кримінального процесуального закону.
За таких обставин, на думку колегії суддів, таке судове рішення не можна вважати законним та обґрунтованим, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню та поверненню справи на новий судовий розгляд.
Щодо доводів апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 , то, з врахуванням ч.2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для проведення їх аналізу.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407-409, 412, 415 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду м.Києва, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року в порядку ст.ст. 100, 539 КПК України, якою вирішено питання про речові докази у кримінальному провадженні №0000055 відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 за ч.3 ст.28, ч.2 ст. 205, ч.3 ст. 28, ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 212 КК України, - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4