АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

11 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року,

за участю прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000403 від 24.11.2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого слідчого управління ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погодженого із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який народився в м. Яготин, Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше судимого за ч. 3 ст. 144 КК України до семи років позбавлення волі з конфіскацією майна (в редакції 1960 року),

якому оголошена підозра у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 28.05.2017 р. включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні процесуальні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;
- не залишати житло, під арештом у якому він перебуває цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора та суду;
- здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон;
- утримуватися від спілкування із підозрюваними та потерпілими, а також свідками за визначенням органу досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Термін дії покладених судом обов`язків було визначено строком до 28 травня 2017 року, включно.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, яка підтверджується матеріалами кримінального провадження, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також врахувавши дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, прийшов до висновку про те, що слідчим та прокурором жодним чином не обґрунтовано та не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, у вигляді домашнього арешту цілодобово, який, як вважає слідчий суддя, зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30.03.2017 р. про відмову в застосуванні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є незаконною, а висновки слідчого судді, викладені в постановленій ним ухвалі такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, прокурор зазначає, що слідчим суддею не в повній мірі враховано, характеризуючі дані про особу підозрюваного, який раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, а також тяжкість вчиненого кримінального правопорушення. Так, апелянт наголошує на тому, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яке має високий ступінь суспільної небезпеки та за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Також прокурор зазначає про існування ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких, як вважає апелянт, в повній мірі були ним доведені в судовому засіданні в суді першої інстанції, а запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або інший більш м`який запобіжний захід, на думку прокурора, не зможе забезпечити запобігання існуючих ризиків та можливості ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших учасників цього кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, думку захисника підозрюваного та самого підозрюваного, які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу прокурора такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого управління ГУ Національної поліції в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000403 від 24.11.2016 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, пошкодження чи знищення його майна, обмеження прав, свобод і законних інтересів потерпілого (вимагання), вчиненій повторно організованою групою, а саме в тому, що ОСОБА_6 будучи активним учасником створеної та очолюваної ОСОБА_9 групи, надавши згоду останньому на участь у цьому злочинному об`єднанні та своїми діями підтвердивши реальність намірів на етапі його створення, у співучасті з іншими учасниками організованої групи, відповідно до розробленого ОСОБА_9 та відомого усім учасникам організованої групи плану злочинної діяльності та розподілу функцій між учасниками організованої групи, активно та спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 брав участь у здійсненні вимагання грошей у суб`єктів підприємницької діяльності ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , шляхом безпосередньо спілкування під час зустрічей, отримував кошти від ОСОБА_12 , які останній щомісячно сплачував за не знищення його майна та безперешкодне здійснення своєї підприємницької діяльності у м. Яготин.

28.03.2017 р. ОСОБА_6 було затримано, в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня останньому було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

30.03.2017 р. слідчий слідчого управління ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованих йому особливо тяжкого кримінального правопорушення, яка підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, а також з урахуванням наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків і потерпілих у кримінальному провадженні, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання зазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

30.03.2017 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, строком до 28.05.2017 р. включно, з покладенням зазначених процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурорів та захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, за інкримінований ОСОБА_6 злочин, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання та реєстрації, сім?ю, малолітню дитину на утриманні, сталі соціальні зв`язки, незадовільний стан здоров`я.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, необхідно також врахувати практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Чеботарь проти Молдови», відповідно до якого слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа можливо, вчинила злочин, та з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри в інкримінованому ОСОБА_6 кримінальному правопорушенні, що підтверджується даними, що містяться у долучених до матеріалів клопотання даних в їх сукупності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, що слідчим та прокурором достатньо не обґрунтовано та не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також враховуючи у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України тяжкість покарання за ч. 4 ст. 189 КК України, особу підозрюваного ОСОБА_6 , а тому слідчий суддя правильно прийшов до висновку про застосування до останнього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, шляхом заборони останньому залишати своє житло цілодобово.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, як було встановлено в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції та підтверджено прокурором, з моменту застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, останнім не було вчинено жодних дій, які б могли свідчити про порушення ним умов перебування під домашнім арештом та неналежне виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, в яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характеризуючих даних про його особу, обрав запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 184, 193, 194, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000403 від 24.11.2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, якою було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого слідчого управління ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погодженого із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про застосуваннязапобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 28.05.2017 р. включно, з покладенням зазначених процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_17 ОСОБА_18 ОСОБА_19 и б а к