Справа № 163/1157/17
Провадження № 1-кп/163/82/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2017 року Любомльський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль кримінальне провадження №0000063 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Заболоття Любомльського району Волинської області, що проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, інваліда 3 групи, з середньою освітою, розлученого, на утриманні 3 неповнолітніх дітей, раніше не судимого,
- у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 23.02.2017 року близько 21 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , під час сімейного конфлікту, маючи на меті налякати сина, який з нього глузував, замахуючись дерев`яним стільцем, при цьому не маючи наміру на заподіяння тілесних ушкоджень, через необережність, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був передбачити, наніс удар стільцем по голові своїй малолітній доньці ОСОБА_6 , яка в цей час перебігала кімнату. Внаслідок чого малолітня ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді забійної рани правої брови, з наявним невиправним рубцем обличчя, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразились у заподіянні необережного тяжкого тілесного ушкодження, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.128 КК України.
Докази, на підтвердження встановлених судом обставин, є наступні.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті, така ж позиція щодо обставин висловлена і представником потерпілої.
Обвинувачений та представник потерпілої щодо міри покарання, просили суд призначити обмеження волі з встановленням іспитового строку.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з допитом потерпілої, обвинуваченого та дослідженням його характеризуючих даних. При цьому учасникам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд оцінює, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 в повній мірі узгоджуються та відповідають суті тих подій, які викладені в обвинувальному акті, тому об`єктивних сумнівів у доведеності його вини у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.128 КК України, у суду немає.
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та щодо малолітньої дитини.

Обираючи міру покарання обвинуваченому суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який негативно характеризується по місцю проживання, є інвалідом ІІІ групи, що позбавляє можливості призначити покарання у виді громадських робіт, тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховування обвинуваченого не можливе без ізоляцій від суспільства та призначає покарання в межах санкції ст. 128 КК України, у виді обмеження волі.

Разом з тим, з огляду на позицію представника потерпілої, наявність на утриманні у обвинуваченого трьох неповнолітніх дітей, суд вбачає підстави для застосування положень ст. 75 КК України.
Цивільного позову по справі не заявлено.

Судові витрати на проведення експертиз та речові докази у справі відсутні.

Запобіжний захід під час досудового розслідування не обирався, клопотання про обрання такого заходу не надходили.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України, призначивши покарання 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 ( одного ) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя Любомльського районного суду ОСОБА_1