В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.02.2017 р. Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, одруженого, не працюючого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 30.11.1999 р. Ленінським районним судом м. Харкова до 3 років позбавлення волі,

- 08.08.2002 р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України до 9 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

07.11.2016 р., приблизно о 10:00 год., ОСОБА_4 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .. Перебуваючи в приміщенні кухні, ОСОБА_5 , увімкнув зарядний пристрій ОСОБА_4 та підключив до нього свій мобільний телефон "Samsung" SМ-G 355Н Gаlаху Соrе2 Whi, для зарядки та покинув приміщення кухні. У цей час ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до приміщення кухні та викрав мобільний телефон "Samsung" SМ-G 355Н Gаlаху Соrе2 Whi, який належить ОСОБА_5 , ринкова вартість якого становить 1382 грн., після чого з викраденим телефоном покинув квартиру та розпорядився ним на власний розсуд, а саме пішов до ПТ ЕВ.РО Ломбард «ЕВ.РО Фінанси ЛТД», за адресою: м. Харків, вул. О.Яроша, 21-А, та заклав телефон, надавши свій паспорт громадянина України та отримав грошові кошти в сумі 400 грн.

Допитаний в судовому засіданнi ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав та повністю підтвердив обставини, викладені вище. Зібрані докази по справi не оспорював і просив не дослiджувати.

Згідно п. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що всі учасники судового засідання правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву в добровільності та істинності їх позиції не встановлено.

На підставі викладеного, суд визнає ОСОБА_4 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадiжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що він скоїв злочин, який не є тяжким, тяжких наслідків не настало, матеріальна шкода потерпілому не відшкодована, однак обвинувачений в судовому засіданні зобов`язався заподіяну шкоду відшкодувати в повному обсязі; цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 не заявлений, в судовому засіданні він пояснив, що вірить, що вказане зобов`язання обвинувачений виконає.

Також суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який ранiше неодноразово судимий; в КЗОЗ «Харкiвський мiський психоневрологiчний диспансер №3» впродовж останнiх п`яти рокiв за медичною допомогою не звертався; на диспансерному (профiлактичному) облiку в КЗОЗ «Обласний наркологiчний диспансер» не перебуває; одружений; на утриманнi малолiтнiх дітей не має.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого і активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання, вiдповiдно до положень ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.

Пiд час судового провадження потерпiлим ОСОБА_5 цивiльний позов не заявлено.

По справi наявнi судовi витрати на залучення експертiв в зв`язку з проведенням судово-товарознавчої експертизи №5810 вiд 21.11.2016 р. вартiстю 263,88 грн. Витрати на залучення експертiв пiд час здiйснення досудового розслiдування пiдлягають стягненню з обвинуваченого.

З урахуванням наведених обставин суд призначає ОСОБА_4 покарання в вигляді позбавлення волі, однак, враховуючи щире каяття обвинуваченого і активне сприяння розкриттю злочину, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від покарання з випробуванням.

Долю речових доказiв суд вирiшує вiдповiдно до положень ст. 100 КПК України.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 370-374 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання в вигляді 3 рокiв позбавлення волi.

В силу ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звiльнити вiд вiдбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, зобов`язавши його:

- не виїжджати за межi України на постiйне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;

- повiдомляти уповноважений орган з питань пробації про змiну мiсця проживання, роботи або навчання;

- перiодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати в сумі 263 (двісті шiстдесят три) грн. 88 коп.

Запобіжний захід у відношенні засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирався.

Речовий доказ документ специфікації №1 до договору фінансового кредиту та договору закладу майна за тарифним планом Тариф 15 «Техніка» №518163897 ID:27685 від 07.11.2016 р. зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Харкiвської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1