Справа № 357/7427/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1565/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 22.12.2016

УХВАЛА
Іменем України
« 22 » грудня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чернина Таращанського р-ну Київської обл., українця, гр.України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:
24.12.2007р. Білоцерківським районним судом за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
13.04.2009р. Білоцерківським міським судом за ч. 2 ст. 309, 71 КК України на 2 роки 2 місяці позбавлення волі;
18.11.2013р. Центральним районним судом м.Сімферополя, Автономної Республіки Крим, за ч. 1 ст. 311 КК України до штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та засуджено на 2 роки позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_7 , маючи незняту та не погашену в установленому законом порядку судимість за злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, 8.05.2015р., близько 18 год., повторно незаконно придбав, знайшов на бетонних сходах неподалік будинку АДРЕСА_2 , медичний шприц одноразового використання, об`ємом 20 мл, в якому містився 1 мл наркотичної рідини коричневого кольору, і, поклавши її до кишені джинсових штанів, незаконно зберігав біля себе без мети збуту до 18 год. 40 хв. цього ж дня, коли неподалік указаного будинку був затриманий працівниками поліції та зазначений медичний шприц з рідиною коричневого кольору у нього було вилучено.
Згідно висновку судово-хімічної експертизи № 2-30/184 від 11.05.2015 року, вказана рідина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено опієм (ацетильованим), маса якого у рідині об`ємом 1 мл, у перерахунку на суху речовину становить 0,0664 гр.
В апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи обставини вчиненого ним кримінального правопорушення та вірності кваліфікації його дій, просить вирок щодо нього змінити, застосувати до нього положення ст. 75 КК України та встановити іспитовий строк.

Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт вважає, що суд І інстанції при призначенні покарання не повною мірою врахував повне визнання ним вини у скоєному злочині, щире каяття, стан здоров`я, наявність таких діагнозів як IV клінічна стадія СНІДУ, мультирезистентний туберкульоз, гепатит «С», наявність 2 групи інвалідності та батьків пенсіонерів, які потребують допомоги.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , просить вирок щодо ОСОБА_7 змінити, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку.

Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт вважає, що суд І інстанції при призначенні покарання не врахував те, що обвинувачений вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, проживає разом з батьками пенсійного віку та братом, має сталі та міцні соціальні зв`язки.

Крім того ОСОБА_7 хворіє на ряд тяжких захворювань, являється інвалідом 2 групи загального захворювання довічно, на даний час знаходиться на амбулаторному лікуванні та лікування орієнтовано призначене до 16.07.2017р., крім того ОСОБА_7 перебуває на «Д» обліку в Київському обласному центрі з профілактики та боротьби з ВІЛ/Снідом, де отримує відповідне лікування.

Також, на думку апелянта, суд І інстанції помилково зазначив у вироку, що ОСОБА_7 вчинив злочин, маючи при цьому незняту та непогашену у встановленому порядку судимість за злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, оскільки у відповідності до п.п. 5,7 ч.1 ст. 89 КК України судимості ОСОБА_7 за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 13.04.2009р. та за вироком Центрального районного суду м. Сімферополя АРК від 18.11.2013р. є погашеними.

В запереченнях на апеляційні скарги прокурор просить залишити їх без задоволення, а вирок без зміни посилаючись на необґрунтованість доводів викладених в апеляційних скаргах.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника і просила вирок залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст..404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення та щире розкаявся.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 349 КПК України, судом першої інстанції за згодою учасників судового провадження, було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин кримінального провадження та вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюють ся.

Колегія суддів вважає, що висновок суду про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні зазначених злочинних дій, за обставин вказаних у вироку, відповідає фактичним обставинам справи та є обґрунтованим.

Дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.
Доводи апеляційної скарги захисника про невірне зазначення у вироку того, що ОСОБА_9 має незняту і непогашену судимість за злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, оскільки судимості ОСОБА_9 є погашеними безпідставні.
Як вбачається з вироку Білоцерківського міськрайонного суду від 13.04.2009р. ОСОБА_9 був засуджений за ч.2 ст. 309, 71 КК України на 2 роки 2 місяці позбавлення волі.
Відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Згідно п.7ст.89 КК України такими, що не мають судимості визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за злочин середньої тяжкості, якщо вони протягом трьох років з дня відбуття покарання не вчинять нового злочину.
Відповідно до ч.1 ст. 90 КК України строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного і додаткового покарання.
Частиною 5 вказаної статті передбачено, що якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить злочин, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново.У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожний злочин після фактичного відбуття покарання за останній злочин.
Враховуючи те, що ОСОБА_9 з місць позбавлення волі звільнився 19.05.2011р. і 27.07.2013 р. знову вчинив злочин за який засуджений вироком Центрального районного суд м. Сімферополя до штрафу, тобто під час трьохрічного терміну погашення судимості, строк погашення судимості перервався.
За таких обставин судимість ОСОБА_9 за злочин пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів на момент вчинення ним злочину 8.05.2015р. за який він засуджений за оскаржуваним вироком вважається непогашеною, а тому судом дана обставина вірно зазначена у фабулі обвинувачення встановленого судом.
Доводи апеляційних скарг захисника та обвинуваченого щодо невідповідності призначеного ОСОБА_7 покарання тяжкості вчиненого та його особі внаслідок суворості, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку суд, призначаючи покарання ОСОБА_7 , дотримався вказаних вимог закону.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд врахував тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, неодноразово судимий, страждає на хронічні захворювання, має 2-гу групу інвалідності, обставини, що впливають на покарання, в тому числі і ті, на які обвинувачений та його захисник посилаються в апеляційних скаргах, те, що він віну визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочинута обґрунтовано призначив покарання у виді позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання з врахуванням тяжкості вчиненого та особи обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобівта на шлях виправлення не став, відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України і є домірним скоєному.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає вирок суду законним та обґрунтованим, призначене обвинуваченому покарання - необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нових злочинів.

Підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому та застосування ст. 75 КК України колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_7 - залишити без зміни.

Судді