Справа № 1-кп/331/23/2017
ЄУН № 331/8071/15-к
У Х В А Л А

16 січня 2017 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 368 КК України.

У судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником адвокатом ОСОБА_4 заявлено клопотання про визнання очевидно недопустимими доказами сторони обвинувачення, а саме: протоколу про результати контролю за вчиненям злочину від 25.09.2015 року через те, що зазначена слідча дія проводилась без ухвали слідчого судді, яка була отримана значно пізніше, ніж розпочався контроль за вчиненням злочину. Крім того, оскільки під час вказаної слідчої дії проводилось відкрите фіксування, тому сілдчий повинен був складати протокол у присутності обвинуваченого, що зроблено не було, чим порушено його право на захист.

Прокурор ОСОБА_3 заперечув проти задоволення клопотання обвинуваченого та зазначив, що контроль за вчиненням злочину проводиться без отримання ухвали слідчого судді, а лише за постановою прокурора. ЛИше у разі тимчасового обмиеження конституційних прав особи необхідно отримувати окремий дозвіл суду. Оскільки одночасно із конролем за вчиненням злочину щодо ОСОБА_5 проводились ще дві негласні слідчі дії (аудіо та відеоконтроль та зняття інформації з каналів зв"язку), то ці окремі слідчі дії проводились за ухвалами слідчого судді. Тому слідчим було повністю дотримано вимоги КПК України.

Вислухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння, як здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

При цьому згідно ст. 271 КПК України контроль за вчиненням злочину може здійснюватися у випадках наявності достатніх підстав вважати, що готується вчинення або вчиняється тяжкий чи особливо тяжкий злочин, та проводиться в таких формах: 1) контрольована поставка; 2) контрольована та оперативна закупка; 3) спеціальний слідчий експеримент; 4) імітування обстановки злочину. Про результати контролю за вчиненням злочину складається протокол, до якого додаються речі і документи, отримані під час проведення цієї негласної слідчої (розшукової) дії. Якщо контроль за вчиненням злочину закінчується відкритим фіксуванням, про це складається протокол у присутності такої особи. Прокурор у своєму рішенні про проведення контролю за вчиненням злочину, крім відомостей, передбачених статтею 251 цього Кодексу, зобов`язаний: 1) викласти обставини, які свідчать про відсутність під час негласної слідчої (розшукової) дії провокування особи на вчинення злочину; 2) зазначити про застосування спеціальних імітаційних засобів. Якщо при проведенні контролю за вчиненням злочину виникає необхідність тимчасового обмеження конституційних прав особи, воно має здійснюватися в межах, які допускаються Конституцією України, на підставі рішення слідчого судді згідно з вимогами цього Кодексу.

Як вбачається зі зміст постанови про проведення контролю за вчиненням злочину від 09.09.2015 року вказана слідча дії проводилась у вигляді слідчого експерименту, під час якого було дозволено застосовувати спіціальні ідентифіковані або несправжні засоби із залученням до співробітництва заявника.

25.09.2015 року після проведення контролю за вчиненням злочину було складено протокол, який відповідає нормам КПК щодо свого змісту.

Той факт, що у протоколі є посилання на здійснення аудіо- та відеоконтролю під час здійснення контролю за вчиненням злочину не свідчить про проведення відкритого фіксування, а підтверджує той факт, що одночасно із цією слічою дією проводились інші нешласні слідчі дії на підставі ухвал Апеляційного суду Запорізької області.

Таким чином, оскільки судом не було встановлено порушень порядку отримання доказу - протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 25.09.2015 року, підстав для визнання цього доказу очевидно недопустимим немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 87, 89, 260, 271, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_4 про визнання протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 25.09.2015 року очевидно недопустим доказом відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1