АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах Національного історико-архітектурного музею «Київська Фортеця» на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року скаргу ОСОБА_5 в інтересах Національного історико-архітектурного музею «Київська Фортеця» на бездіяльність слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повернуто особі, що її подала.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_5 в інтересах Національного історико-архітектурного музею «Київська Фортеця» подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою зобов`язати компетентних осіб слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою від 26 жовтня 2016 року.
У апеляційній скарзі апелянт зазначав, що 26 жовтня 2016 року він звернувся до слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві із заявою про кримінальне правопорушення, а тому має статус заявника, та наділений правом у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України звертатись до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого. У зв`язку з наведеним, висновок слідчого судді про наявність підстав для повернення скарги є помилковими.
Обгрунтовуючи вимоги скарги на бездіяльність слідчого, ОСОБА_5 зазначав, що після отримання 26 жовтня 2016 року його заяви про кримінальне правопорушення, черговий відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві наступного дня йому повідомив, що відомості по кримінальне правопорушення за вказаною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені, а тому, на переконання апелянта, слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві була допущена бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у передбачений ч. 1 ст. 214 КПК України строк.
Крім того, ОСОБА_5 зазначав, що копію оскаржуваної ухвали отримав 19 листопада 2016 року, тоді як подав апеляційну скаргу 24 листопада 2016 року, а тому строк апеляційного оскарження ним не пропущений.
В судове засідання прокурор та ОСОБА_5 не з`явилися, про день та час розгляду апеляційної скарги були належним чином повідомлені, відомостей щодо поважності причин своєї неявки чи клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги суду не надав.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як зазначив в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , та як убачається з наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію оскаржуваної ухвали він отримав 19 листопада 2016 року, тоді як подав апеляційну скаргу 24 листопада 2016 року, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Як убачається з матеріалів, наданих судом першої інстанції, 31 жовтня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді в інтересах Національного історико-архітектурного музею «Київська Фортеця» зі скаргою на бездіяльність слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, в якій просив зобов`язати уповноважених осіб слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою про кримінальне правопорушення від 26 жовтня 2016 року.
Постановляючи ухвалу про повернення скарги ОСОБА_5 в інтересах Національного історико-архітектурного музею «Київська Фортеця» з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя виходив з того, що до скарги долучено довіреність, однак у порушення вимог ст. 58 КПК України, не надано документів на підтвердження того, що ОСОБА_5 є працівником юридичної особи - Національного історико-архітектурного музею «Київська Фортеця».
З такими висновкамислідчого судді погоджується і колегія суддів.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Зазначений перелік кола осіб, які можуть подати апеляційну скаргу на бездіяльність слідчого, прокурора, є вичерпним.
Згідно ч. 2, п. 3 ч. 3 ст. 58 КПК України, представником юридичної особи, яка є потерпілим, може бути її керівник, інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю, а також особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні.
Повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються довіреністю якщо представником потерпілого є працівник юридичної особи, яка є потерпілою.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати скаргу.
Як вірно встановив слідчий суддя, ОСОБА_5 , звертаючись до слідчого судді в порядку ч. 1 ст. 303 КПК Українизі скаргою в інтересах Національного історико-архітектурного музею «Київська Фортеця», на підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів вказаної юридичної особи, долучив копію довіреностіНаціонального історико-архітектурного музею «Київська Фортеця» від 04 липня 2016 року.
При цьому документів на підтвердження того, що ОСОБА_5 є працівником Національного історико-архітектурного музею «Київська Фортеця», ОСОБА_5 до скарги не долучив.
Тому, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про повернення скарги особі, яка її подала.
З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про повернення скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України є законною та обґрунтованою, та підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 в інтересах Національного історико-архітектурного музею «Київська Фортеця» не вбачається.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 405, 407, 422, 532 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах Національного історико-архітектурного музею «Київська Фортеця» залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді :
____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3