АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/122/17 Справа № 712/1971/17 Категорія: ст. 181 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 лютого 2017 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області та застосовано щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період доби з 20 год. до 08 год. наступного дня терміном на 60 діб, тобто до 15.04.2017 включно та покладено обов`язки, передбачені п.п. 1, 7, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, -

в с т а н о в и л а :
Черкаським ВП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002874 від 31.03.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 30.03.2016 близько 19 год. 20 хв. знаходячись поблизу будинку № 11 по вул. Вернигори в м. Черкаси, де у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) з автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, упевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та скориставшись цим, за допомогою невстановленого предмету ОСОБА_8 пошкодив замок передніх пасажирських дверцят автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , після чого проник всередину автомобіля звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав автомагнітолу «JVC 3027» вартістю 500 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму. Разом з цим ОСОБА_8 свій злочинний намір до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі і не вчинив усіх дій, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, оскільки під час вчинення кримінального правопорушення був помічений потерпілим ОСОБА_9 та свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які його зупинили та передали працівникам поліції.

27.05.2016 ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

14.02.2017 ОСОБА_12 затримано в порядку ст. 208 КПК України (перебував в розшуку з 15.06.2016 року).

15.02.2017 слідчий Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_13 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим з прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вказане клопотання вмотивоване тим, що ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, а в кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема встановлено, що підозрюваний переховувався від органів поліції у зв`язку з чим був оголошений в розшук, проте 14.02.2017 року його місцезнаходження стало відомо та на підставі ухвали слідчого судді останнього було затримано.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.02.2017 клопотання слідчого задоволено частково та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_12 запобіжний захід у виді домашнього арешту терміном на 60 діб із забороною залишати місце свого проживання з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступного дня та покладено процесуальні обов`язки, передбачені п.п. 1, 7, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Судове рішення вмотивовано тим, що ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає позбавлення волі строком до трьох років, має постійне місце проживання, а органом досудового розслідування не встановлено, а прокурором не доведено нових даних, за допомогою яких би обґрунтовувалась неможливість запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому він не потребує ізоляції від суспільства з застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, ніж запропоновано в клопотанні, у виді домашнього арешту в певний період доби.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали слідчого судді через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_13 задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Апелянт посилається на те, що ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості за який передбачено покарання до 3 років позбавлення волі, а в кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України, які дають достатні підстави для застосування щодо останнього саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним покладених процесуальних обов`язків та буде запобігати наявним ризикам.

Крім того прокурором звернуто увагу на те, що ОСОБА_8 вчинив злочин проти власності, не працює та переховувався від слідства у зв`язку з чим перебував в розшуку.

В судове засідання підозрюваний ОСОБА_8 не з`явився, хоча судом апеляційної інстанції вживались заходи для розгляду апеляційної скарги прокурора за його участі, шляхом неодноразових відкладень судових засідань з відправленням поштової кореспонденції на адреси проживання останнього, зазначені в кримінальному провадженні та 23.03.2017 шляхом надання дозволу на затримання з метою приводу для розгляду апеляційної скарги, який станом на 04.07.2017 залишився не виконаний. При вказаних обставинах, а також з урахуванням того, що строк застосованого щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу закінчився 16.04.2017, колегія суддів вважає за можливе, не зважаючи на те, що в апеляційній скарзі прокурора порушується питання про погіршення становища підозрюваного, розглядати дане кримінальне провадження за відсутності ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора про задоволення апеляційних вимог прокурора у кримінальному провадженні в повному обсязі з наведених в апеляційній скарзі мотивів, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1-5 ч. 1 зазначеної статті.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, на виконання вимог ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими такі обставини обґрунтовуються.

Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст.177, 178 КПК України.

Так, частково задовольняючи клопотання слідчого Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_13 , зокрема відмовляючи в обранні підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовуючи запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, слідчий суддя в повній мірі дотримався норм міжнародного права та кримінального процесуального закону.

Колегія суддів вважає, що на момент розгляду клопотання слідчого, у слідчого судді не було підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому його висновок про застосування до останнього запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби, як такий що зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, з урахуванням даних про особу ОСОБА_8 , відповідає вимогам КПК України та колегія суддів з ним погоджується, не вбачаючи підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора.

Доводи прокурора про те, що при вирішенні клопотання слідчого не було враховано, що ОСОБА_8 вчинив злочин проти власності, не працює та переховувався від слідства у зв`язку з чим перебував в розшуку, були предметом перевірки та оцінки слідчим суддею і, на думку колегії суддів, не дають підстав для застосування щодо останнього найбільш суворого запобіжного заходу, передбаченого ст. 183 КПК України.

Не приймаються також до уваги посилання прокурора про те, що на даний час ОСОБА_8 ухиляється від явки до суду і місце перебування його не відомо, оскільки вказані обставини на момент розгляду клопотання слідчим суддею були відсутні.

При вирішенні апеляційних вимог прокурора, колегія суддів, окрім іншого, враховує, що на момент апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, строк застосованого щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу закінчився.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 181, 193, 194, 404, п. 1 ч. 3 ст. 407, ст.ст. 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 лютого 2017 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 лютого 2017 року про застосування щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби строком на 60 діб, тобто до 15.04.2017 включно з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :