БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/841/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" грудня 2016 р. м.Борзна
Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Борзни кримінальне провадження №0000224 від 11.04.2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого (інвалід III групи), одруженого, не судимого, уродженця с.Прачі Борзнянського району Чернігівської області, проживаючого по АДРЕСА_1 ,
якого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України,
встановив:
16.03.2016 року близько 18-00 год. ОСОБА_6 , знаходячись поряд зі своїм господарством за адресою АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, умисно обухом сокири (колуна) наніс один удар в область тулуба з лівої сторони своєму сусіду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає у АДРЕСА_2 , чим заподіяв останньому тілесне ушкодження у вигляді закритої травми грудей, що супроводжувалось перелом восьмого лівого ребра по середньо-ключичній лінії, запаленням плеври зліва та нижньої долі лівої легені, без проявів розвитку загрозливих життю явищ, які згідно з висновком експерта № 34 від 30.05.2016 року в комплексі відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я строком понад 21 день.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, не визнав. Також пояснив суду, що ним не визнаються цивільні позови, заявлені в даному кримінальному провадженні прокурором в інтересах держави в особі Борзнянської ЦРЛ та потерпілим ОСОБА_7 про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди.

В показаннях він пояснив, що 16.03.2016 року близько 18-00 год., коли він знаходився поряд зі своїм господарством за адресою АДРЕСА_1 , до нього підійшов сусід ОСОБА_7 і, витягнувши щойно забитий ним з метою захисту рослин біля його паркану стовбчик (трубу), кинув його під паркан, демонструючи свою незгоду з такими діями.
Оскільки між ними встановились перманентно триваючі недружні стосунки, спір навколо встановлення стовбчика перейшов у боротьбу із взаємним нанесенням ударів руками та ногами. Під час сутички ОСОБА_7 намагався перехопити з його рук колун, яким він ( ОСОБА_6 ) забивав до цього металевий стовбчик (трубу). Він не наносив удару у лівий бік по тулубу ОСОБА_7 , а тілесні ушкодження були отримані ними обома під час штовханини та коли ОСОБА_7 намагався відібрати в нього колун й вони його смикали, тримаючись за нього перед собою, в тому числі й на рівні голови. В якийсь момент він не зміг втриматися на ногах і, випустивши з рук держак колуна, впав на землю. В цей час, можливо, ОСОБА_7 сам собі наніс удар по ребрах обухом.
Також пригадав, що ОСОБА_7 наносив по ньому удари ногами та вказаною трубою.
Бійка припинилась після того, як з будинків до них підійшли їх дружини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , і почали їм перешкоджати у продовженні сварки та боротьби.
Він вважає себе непричетним до отримання ОСОБА_7 тілесного ушкодження у вигляді закритого перелому ребра на лівому боці тулуба.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні в своїх показаннях пояснив, що 16.03.2016 року близько 18-00 год. він, почувши металеві звуки з боку сусіднього навпроти нього розташованого господарства, де проживає ОСОБА_6 , вийшов на вулицю і почав розмову з сусідом, який забивав колуном трубу в землю біля свого господарства. Оскільки між ними постійно виникають конфліктні ситуації, їх розмова в черговий раз перейшла в сварку і вони почали боротися. Першим наніс удар ОСОБА_6 обухом колуна (сокири) по ребрах з лівого боку, від чого він відчув гострий біль. Потім між ними почалась боротьба за колун, який тримав в руках ОСОБА_6 , оскільки він вважав, що той має намір нанести йому удар цією сокирою по голові. В їх боротьбу втрутились їх жінки, і вони згодом розійшлися по домівках.
Відчуваючи біль в лівому боці після вказаного конфлікту, він наступного дня звернувся до лікарні за медичною допомогою, і був госпіталізований. В нього було виявлено перелом 8-го лівого ребра по середньоключичній лінії. В подальшому це призвело до запалення лівої частини плеври легенів. Вказана травма суттєво вплинула на його самопочуття. Він просив суд задовольнити позов про відшкодування ОСОБА_6 завданої йому матеріальної та моральної шкоди.
Допитана в якості свідка ОСОБА_9 в своїх показаннях пояснила, що 16.03.2016 року близько 18-00 год. вона знаходилась вдома і чула та бачила через вікно, як сусід забиває трубу біля свого паркану навпроти їх подвір`я. Згодом, почувши знервовані голоси сусіда ОСОБА_6 та свого чоловіка - ОСОБА_7 , вона через вікно побачила, що вони сваряться, та як ОСОБА_6 обухом сокири замахнувся на її чоловіка та наніс удар у лівий бік тулуба. Чоловік почав захищатись і перехопив сокиру за держак, тримаючи його над головою, перешкоджаючи ОСОБА_6 наносити нею удари. Чоловіки намагались заволодіти сокирою й продовжували її перетягувати, тримаючи між собою. Вона вирішила втрутитись, щоб розвести чоловіків і припинити небезпечну боротьбу. Коли ОСОБА_6 , несподівано втративши рівновагу, впав на землю, він випустив з рук сокиру (колун), і вона, схопивши сокиру, відразу ж побігла далі від місця боротьби. Потім, коли чоловіки розійшлись по домівках, прибули за її викликом співробітники поліції, які задокументували факт вказаної бійки.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні в своїх показаннях пояснила, що 16.03.2016 року близько 18-00 год. вона знаходилась на подвір`ї біля будинку за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 , і почувши з вулиці знервововані голоси чоловіка, який там забивав трубу, та сусідів ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , вийшла на вулицю. Там вона побачила, як сусіди, напавши на її чоловіка, який лежав на землі, б`ють його.
Вона почала піднімати чоловіка, а в цей час ОСОБА_7 продовжував його бити. Сусідка ОСОБА_9 , схопивши сокиру (колун), побігла з ним далі від місця події. Коли вона кинула сокиру на дорогу, чоловік забрав її і зайшов на своє подвір`я.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні в своїх показаннях пояснила, що 16.03.2016 року близько 18-00 год. вона знаходилась в будинку по АДРЕСА_2 та спілкувалась з ОСОБА_9 . Вони звернули увагу на те, що чоловік останньої, ОСОБА_7 , свариться з сусідом ОСОБА_6 , і почали дивитись через вікно, що відбувається. Вона бачила, як під час вказаної сварки ОСОБА_6 наніс удар обухом сокири (колуна) по лівому боку тулуба ОСОБА_7 , і коли ОСОБА_6 замахувався у черговий раз, ОСОБА_7 перехопив держак сокири, і вони почали її смикати, намагаючись заволодіти нею. До чоловіків підійшла ОСОБА_9 , щоб їх розборонити, і коли ОСОБА_6 , втративши рівновагу, впав на землю, схопила сокиру і побігла далі від місця події. Потім всі розійшлись по домівках. ОСОБА_9 викликала співробітників поліції. Вона відразу пішла з будинку ОСОБА_9 , куди приходила для того, щоб забрати сумку з продуктами, яку в черговий раз передала родичка з Житомирщини через знайомого з с.Ядути, яку до м.Борзни привіз ОСОБА_7 .
Свідок ОСОБА_11 в своїх показаннях в судовому засіданні пояснив, що він приймав участь в якості понятого під час відтворення обстановки та обставин події, і в його присутності потерпілий ОСОБА_7 за участю статиста з дерев`яною палицею показував, в який спосіб ОСОБА_6 наносив удар обухом сокири в лівий бік тулуба і як відбувалась боротьба між ним та ОСОБА_6 .
Свідок ОСОБА_12 в своїх показаннях в судовому засіданні пояснив, що приймав участь в якості понятого під час відтворення обстановки та обставин події, коли ОСОБА_7 були заподіяні ОСОБА_6 тілесні ушкодження, включаючи нанесення удару обухом в лівий бік тулуба. Він запрошувався всередину будинку, де проживає ОСОБА_7 , і де його дружина розповідала про те, звідки вона побачила, як сваряться ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , і що останній наніс удар обухом по тулубу ОСОБА_7 зліва.
Свідок ОСОБА_13 в своїх показаннях пояснила, що вона підтримує стосунки з ОСОБА_10 , яка проживає в с.Берестовець Борзнянського району, і за допомогою знайомого водія іноді на свята передає гостинці не лише їй, а й іншим родичам у Борзнянському районі.
Вона підтвердила те, що передавала неодноразово ОСОБА_10 сумки з продуктами, в тому числі й навесні 2016 року, але не змогла пригадати, чи була така передача саме 16.03.2016 року.
Допитаний в судовому засіданні в якості експерта судмедексперт ОСОБА_14 пояснив, що під час виконання постанови слідчого від 23.05.2016 року про призначення судовомедичної експертизи у даному кримінальному провадженні ним були використані медичні документи хворого ОСОБА_7 , які оформлялись лікарями Борзнянської ЦРЛ під час перебування його на лікуванні.
Він пояснив, що виключає можливість утворення тілесного ушкодження у вигляді перелому 8-го лівого ребра по середньо-ключичній лінії у потерпілого ОСОБА_7 за обставинами, які вказані в наданих йому документах, якщо б потерпілий сам себе вдарив обухом сокири, коли несподівано вона вислизнула з рук ОСОБА_6 , який її тримав. Вказане тілесне ушкодження було заподіяне нанесенням удару предметом, яким, не виключено, був обух сокири (колуна), який згадується як предмет, яким наносив удар ОСОБА_6 по тулубу ОСОБА_7 .
Отже, вина ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, що йому інкриміноване органом досудового розслідування, підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , які були безпосередніми очевидцями події, а також показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про те, як в їх присутності проводилось відтворювання обставин, за якими був вчинений злочин.

Доводи сторони захисту про неналежність свідка ОСОБА_10 спростовуються показаннями свідка ОСОБА_13 , яка підтвердила той факт, що передавала неодноразово сумки з продуктами через знайомого водія з с.Ядути, а той надалі їх передавав ОСОБА_7 для доставлення у м.Борзну для ОСОБА_10 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 56 від 06.08.2016 року тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_7 в області голови, відносяться до категорії легкого ступеня тяжкості, а тілесні ушкодження в області тулуба в комплексі відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я строком понад 21 день.

З огляду на зазначене, суд, дійшов висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення передбаченого ст.122 ч.1 КК України, є доведеною, що кваліфікація його дій, які виразились в умисному нанесенні потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили останньому короткочасний розлад здоров`я, строком понад 21 день, кваліфіковані правильно, як вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч. 1 КК України.

Доводи сторони захисту про відсутність чітких доказів нанесення ОСОБА_6 удару обухом сокири (колуна) по тулубу потерпілого ОСОБА_7 в ліву частину не мають належного підтвердження доказами.

Допитаний в суді судмедексперт ОСОБА_14 підтвердив правильність висновків, долучених до справи, і заперечив можливість самотравмування ОСОБА_7 під час, коли він намагався відібрати у ОСОБА_6 колун, що ним він погрожував під час їх сварки.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_6 , судом враховуються такі обставини у справі:

- характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України кваліфікуються як злочин середнього ступеня тяжкості;

- характеристику з місця проживання, щодо його особи, яка не містить негативних рис щодо особи обвинуваченого;

- обставини, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України, не встановлені.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Згідно з даними Борзнянської ЦРЛ, обвинувачений не перебуває на обліку в наркологічному кабінеті та у лікаря психіатра.

Тому, з огляду на встановлені судом факти, при обранні міри та виду покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про його особу, суд дійшов висновку що слід застосувати покарання у вигляді 2 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з призначенням іспитового строку з випробуванням на 1 рік та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та(або) моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими кримінально-процесуальним кодексом України.

Потерпілим ОСОБА_7 у даному провадженні заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 на його користь матеріальної шкоди, а саме витрат на лікування на суму 2239,02 грн., а також моральної шкоди в розмірі 50000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 позов не визнав.

Оцінивши доводи потерпілого в обгрунтування своїх вимог у цивільному позові, а також те, що обвинувачений цей позов не визнав, суд вважає, що позов в частині вимоги про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі.

Водночас, доводи потерпілого на обґрунтування розміру завданої йому моральної шкоди знайшли своє підтвердження під час судового слідства, а саме, що був порушений його звичайний життєвий порядок, оскільки він був змушений лікуватись і що відчував фізичний біль.

Вирішуючи дане питання, суд виходить з того, що при заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванню покладається на винну особу.

Тому, з урахуванням принципів розумності, справедливості та адекватності вимоги потерпілого, а також з огляду на завдану йому шкоду та існуючі приклади з судової практики, суд вважає, що позов у цій частині підлягає задоволенню частково в розмірі 10000 грн.

Відповідно до ст.128 ч.3 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.

В даному кримінальному провадженні прокурором заявлено в інтересах держави в особі Борзнянської ЦРЛ до ОСОБА_6 позов про відшкодування витрат в розмірі 3210 грн. на стаціонарне лікування ОСОБА_7 як особи, яка потерпіла від злочину. Суд дійшов висновку, що позов є належно обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст.98, 100 ч.9 п.3 КПК України речові докази у справі залізну трубу довжиною 129 см та діаметром 21 мм, тапочок з шкірзаму та колун з дерев`яною рукояткою, що зберігаються в Борзнянському відділенні поліції, - слід повернути власнику ОСОБА_6 .

Керуючись ст.122 ч.1 КК України, ст.ст.127-129, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, і застосувати покарання у вигляді 2 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з призначенням іспитового строку з випробуванням на 1 рік.

Згідно з ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 в частині відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 2239,02 грн. задовольнити в повному обсязі даної його вимоги, а в частині відшкодування завданої моральної шкоди частково - в розмірі 10000 грн.

Цивільний позов, заявлений прокурором в інтересах держави в особі Борзнянської ЦРЛ до ОСОБА_6 про відшкодування витрат в розмірі 3210 грн. на стаціонарне лікування ОСОБА_7 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі Борзнянської ЦРЛ (м.Борзна, вул.С. Палія,22, код 02006188 в УДК в Борзнянському районі, МФО 853592, р/р 1115) витрати на лікування потерпілого ОСОБА_7 в розмірі 3210 грн.

Речові докази у справі залізну трубу довжиною 129 см та діаметром 21 мм, тапочок з шкірзаму та колун з дерев`яною рукояткою, що зберігаються в Борзнянському відділенні поліції - повернути власнику ОСОБА_6 .

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів через Борзнянський районний суд.

Суддя
Борзнянського районного суду ОСОБА_1