АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
16 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє Ірпінським міськрайонним судом Київської області за ст.391, 71 КК України до 2 років позбавлення волі, 31.10.2014 року звільнений з Старобабанівської ВК №92 Черкаської області по відбуттю строку покарання
по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 4 ст.358, ч.2 ст.185 КК України,?
за участі:
прокурора ОСОБА_8
Від захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 надійшла апеляційна скарга, в якій він просить суд апеляційної інстанції змінити вирок Дарницького районного суду міста Києва від 15.12.2016 в частині призначеного ОСОБА_5 покарання, та призначити останньому за ч.1 ст.358 КК України ? 1 (один) рік обмеження волі; за ч.4 ст.358 КК України ? 1 (один) рік обмеження волі; за ч.2 ст. 185 КК України ? 1 (один) рік та 1 (місяць) позбавлення волі. За сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 1 (одного) року та 1 (одного) місяця позбавлення волі. Зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення.
Вироком Дарницького районного суду міста Києва від 15.12.2016 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, 4 ст.358, ч.2 ст.185 КК України, та призначено йому покарання: за ч. 1 ст. 358 КК України ? 1 (один) рік обмеження волі; за ч. 4 ст. 358 КК України ? 1 (один) рік 3 (три) місяці обмеження волі;за ч. 2 ст. 185 КК України років ? 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавленняволі.За сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання відраховується з 15.12.2016.
Не погоджуючись із ухваленим рішенням суду, в обґрунтування своєї апеляційної скарги, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, захисник посилається на те, що призначене ОСОБА_5 покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зокрема захисник вказує, що призначене судом першої інстанції покарання є занадто суворим, враховуючи щире каяття обвинуваченого, усунення ним заподіяної шкоди, а також стану його здоров`я, а тому на думку апелянта, ОСОБА_5 можливо призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, яке буде достатнім для виправлення засудженого.
Інших апеляцій, доповнень заперечень від учасників кримінального провадження не надходило.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, перебуваючи за невстановленою адресою придбав шляхом знайдення паспорта громадянина України, серія НОМЕР_1 виданого Христинівським РС УДМС України в Черкаській області 10.05.2013 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 . та зберігав вказаний документ за адресою: АДРЕСА_1 .
У подальшому у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, перебуваючи за вказаною адресою ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою підроблення вищевказаного паспорта, видалив з нього первинну фотокартку, яка була вклеєна у паспорт на сторінці 1 та на вказане місце власноручно наклеїв власну фотокартку та вніс зміни до паспорту, а саме дописку літер «вець» в словах «Шайковець», літер «вське» в словах «с. Шевченковське», цифри «1» цифрових записів «12 березня» в рукописні записи на ст. 1, 2 з метою подальшого використання.
14.04.2016 приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-г, поблизу супермаркету «Новус» діючи умисно, з метою використання завідомо підробленого документу, а саме паспорту НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якому власноручно вклеїв фотокартку із власним зображенням та зробив дописки, надав його працівникам патрульної поліції № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Києві, як документ, що посвідчує особу, на їх вимогу.
Крім цього, ОСОБА_5 , 05.07.2016 приблизно о 06.00 годині умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, підійшов до автомобіля марки «ЗАЗ-110247» д.н.з. НОМЕР_2 , який розташований за адресою: м. Київ, вул. Княжий Затон, 2-6, впевнившись та переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, смикнув спочатку кришку багажного відсіку вказаного автомобіля, виявив, що вона закрита. Після підійшов до передніх водійських дверцят, відкрив їх, та шляхом вільного доступу проник до салону автомобіля. Перебуваючи в салоні вищевказаного автомобіля ОСОБА_5 повторно, з метою вчинення крадіжки взяв майно, що належить ОСОБА_11 , а саме: автомобільний набір інструментів в пластиковому коробі марки «Оmdro» вартістю 1500 гривень, автомобільний компресор марки «Ураган» вартістю 400 гривень, авто магнітолі разом з пультом керування марки «Prology» вартістю 1100 гривень, набір інструментів в пластиковому коробі чорного кольору вартістю 1000 гривень, автомобільна «Аптечка» вартістю 300 гривень, металева розкладна лопата вартістю 210 гривень, автомобільний електровимірювач марки «Saturn» вартістю 200 гривень, каністра для бензину об`ємом 5 л вартістю 100 гривень, ткана сумка вартістю 120 гривень, страховий поліс на автомобіль, господарські рукавиці, сонцезахисні окуляри дані речі матеріальної цінності не мають, а всього ОСОБА_5 таємно викрав на загальну суму 4 тисячі 930 гривень, після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник. Однак, незабаром був зупинений працівниками поліції.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги захисника та наполягав на необхідності залишити без змін оскаржуваний вирок Дарницького районного суду міста Києва від 15.12.2016, заслухавши промову прокурора в судових дебатах, перевіривши матеріали судового провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до переконання, що така апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
В судове засідання у визначений судом день та час захисник ОСОБА_6 не з`явився. Про дату, час та місце судового розгляду його апеляційної скарги захисник та обвинувачений ОСОБА_5 повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження зворотнім повідомленим, що направлялось на адресу адвоката, а також розпискою обвинуваченого. Клопотань від захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 про відкладення судового розгляду, а також про доставку обвинуваченого в судове засідання ? не надходило, у зв`язку з чим, враховуючи думку прокурора, який вважав за можливе розглядати кримінальне провадження за відсутності захисника, а також у відповідності до правил ч.4 ст.405 КПК України, перешкод у проведенні розгляду даної апеляційної скарги у апеляційного суду відсутні.
У відповідності до правил ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції межах апеляційної скарги.
Так, оскаржуваним в частині призначення покарання вироком Дарницького районного суду міста Києва від 15.12.2016 ОСОБА_5 визнано винним:
- у підробленні офіційного документу, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, який надає права, з метою використання його підроблювачем, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України,
- у використанні завідомо підробленого документу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,
- у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
При призначенні покаранняОСОБА_5 , на думку колегії суддів, суд першої інстанції дотримався положень ст.65 КК України і обираючи обвинуваченому вид та міру покарання врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінального правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої та середньої тяжкості, особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_5 є раніше неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення злочинів проти власності, без місця реєстрації та постійної зайнятості, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Крім того, як обставину, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 ? визнано щире каяття обвинуваченого у вчиненому. Разом з тим, обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ч.1 ст.67 КК України суд визнав рецидив злочинів.
При цьому судом першої інстанції взято до уваги особу обвинуваченого, зокрема його негативні дані щодо схильності до систематичного вчинення злочинів, усвідомлення останнім протиправності своєї злочинної поведінки, незадовільного стану здоров`я ОСОБА_5 у зв`язку з наявністю хронічних захворювань, а також думку потерпілого ОСОБА_11 , який не має матеріальних претензій до обвинуваченого, та обрано ОСОБА_5 за ч.4 ст. 358 КК України покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік 3 (три) місяці обмеження волі, а за ч.2 ст.185 КК України ? у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, тобто визначив міру відповідальності в межах зазначених статей та призначив покарання, яке є ближчим до мінімальної межі розміру санкції вказаних норм кримінального закону України.

За таких обставин, посилання апеляційної скарги захисника на щире каяття обвинуваченого, усунення ним заподіяної шкоди, а також стану його здоров`я,як на підставу для пом`якшення призначеного судом першої інстанції ОСОБА_5 покарання, ? колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, адже при призначенні судом покарання було враховано як пом`якшуючу ОСОБА_5 покарання щире каяття останнього у вчиненому та взято до уваги характеризуючи обвинуваченого дані, якими апелює адвокат.
Інших самостійних доводів в апеляційній скарзі захисником не наведено.
Отже, правильно врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, дотримуючись принципу індивідуалізації покарання, визначеного ст.65 КК України, суд першої інстанції дійшов вірних висновків, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, неможливе без його ізоляції від суспільства та обґрунтовано обрав ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.185 КК України, тобто за більш тяжкий злочин у порівнянні з ч.1, 4 ст.358 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 (один)рік та 6 (шість) місяців, визначивши його ближчим до мінімального строку згідно із санкцією зазначеної норми кримінального закону, і таке покарання, на думку колегії суддів, не є занадто суворим або не справедливим для обвинуваченого і як вірно зауважив суд першої інстанції, саме таке покарання є необхідним, достатнім і справедливим для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Таким чином, враховуючи, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення засудженого, колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_5 покарання з мотивів, вказаних в апеляції захисника, у зв`язку з чим така апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Вирок Дарницького районного суду міста Києва від 15.12.2016, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, 4 ст.358, ч.2 ст.185 КК України, та остаточно на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання у виді 1(одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі, ? залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення в строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 15.12.2016по 16.02.2017 включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на дану ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою в той самий строк з часу отримання ним копії ухвали.

СУДДІ

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/701/2017
Категорія: ч.1, 4 ст.358, ч.2ст. 185 КК України

Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_12
Доповідач ОСОБА_1