Номер провадження 11-кп/775/30/2017

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,, ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Артемівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 25 лютого 2016 року, яким ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Вирішено долю речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 25 лютого 2016 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, громадянина України, із середньо - спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, що має неповнолітню дитину, 2002 року народження, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та мешкаючого у АДРЕСА_1 ,

визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Вирішено долю речових доказів. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно вироку суду 14.06.2015 року, приблизно о 00.30 год, обвинувачений ОСОБА_7 на перехресті вул. Кіма та Рибінської у м. Краматорську Донецької області діючи умисно, з корисливих мотивів, із метою заволодіння чужим майном, відкрито ззаду напав на потерпілого ОСОБА_8 , застосовуючи насильство, яке небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, наніс йому один удар скляною пляшкою по голові, в результаті чого потерпілому заподіяно рубець потиличної області зліва, який відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, які потребують лікування більше 6-ти, але менше 21 доби. Після цього ОСОБА_7 , скориставшись застосованим насильством, заволодів майном потерпілого ОСОБА_8 , а саме: чоловічою сумкою, планшетом «SAMSUNG SM-T211», чохлом для планшету, картою пам`яті «SAN DISK 1 GB», мобільним телефоном Nokia C 3», фотоапаратом «Fujifilm ХР 30», сім карти операторів мобільних зв`язків «МТС», «Київстар», «Лайф», «ОГО» оператора мобільного зв`язку «Укртелеком», після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3632 грн. 21 коп.

В аналогічних за змістом скаргах потерпілий ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 , вважають вирок суду першої інстанції незаконним, просять його скасувати та виправдати обвинуваченого. Зазначають, що свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили показання обвинуваченого про те, що він під час нападу на потерпілого постійно знаходився з ними. Також, в суді потерпілий неодноразово заявляв, що він сумнівався під час проведення впізнання так і в судовому засіданні, що саме ОСОБА_13 на нього напав. Також, судом безпідставно взято до уваги, протоколи слідчих дій: протокол пред`явлення особи для впізнання, протокол слідчого експерименту, за участю потерпілого, які проведені з порушенням КПК України, оскільки особи, які приймали участь у впізнанні обвинуваченого потерпілим відрізнялись від ОСОБА_7 одягом. Звертають увагу колегії суддів на те, що висновок експерта не дає відповіді стосовно механізму спричинення рани по зовнішньому огляді рубця. Захисник зауважує, що заяву від потерпілого представники міліції прийняли майже через місяць після скоєння на нього нападу та під час огляду місця події скляної пляшки знайдено не було. Відносно ОСОБА_7 робітниками поліції застосовувались заходи морального та фізичного тиску. Також вказує, що телефон ОСОБА_10 купив у ОСОБА_14 .

В своїй скарзі захисник ОСОБА_9 , зазначає, що суд проігнорував клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про перевірку оператора мобільного зв`язку, коли планшет знаходився у свідка ОСОБА_14 . Також обвинувачений ОСОБА_7 вказує, що він мешкає з батьками пенсіонерами, батько інвалід та він виховує неповнолітнього сина.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, обвинуваченого та його захисника, які наполягали на задоволенні скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються доказами, перевіреними у суді та докладно наведеними у вироку.

Кваліфікація його дій, а саме вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу є правильною.

Так, потерпілий ОСОБА_8 розповів в суді першої інстанції, обставини про розбійний напад на нього 14 червня 2015 року, вказавши, що впізнав нападника, але має певні сумніви, що це був саме ОСОБА_7 . Показання потерпілого підтверджується, матеріалами справи, а саме: протоколом слідчого експерименту, під час якого ОСОБА_8 показав та розповів обставини розбійного нападу на нього вказавши, що бачив обличчя нападника. Також, згідно висновку експерта у потерпілого виявлений рубець потиличної області зліва, який відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. ОСОБА_8 вказує на факт удару по потилиці якимось предметом, можливо скляною пляшкою з наступним падінням спиною на землю без удару головою об землю.

Крім того, під час досудового розслідування в присутності понятих він впевнено вказав на обвинуваченого, як на особу що скоїла на потерпілого розбійний напад, а свідок ОСОБА_15 в суді дав пояснення про те, як саме ОСОБА_7 за 500 грн. продав йому планшет марки «Самсунг».

Доводи апеляційної скарги про те, що він не впевнений в тому, що саме обвинувачений ОСОБА_7 напав на нього 14.06.2015 року спростовуються доказами наведеними вище, які узгоджуються між собою та доводять причетність ОСОБА_7 до розбійного нападу на потерпілого. Також, допитаний в суді свідок ОСОБА_16 пояснив, що був присутній в якості понятого при впізнанні потерпілим осіб причетних до злочину. Потерпілий впізнав особу яка на нього напала, про що був складений протокол. Крім того, колегія суддів зазначає, що апеляція потерпілого є аналогічною апеляції захисника обвинуваченого та дає підстави вважати, що позиція потерпілого змінилась під впливом сторони захисту.

Суд першої інстанції навів у вироку мотиви з яких не прийняв до уваги показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердивших показання обвинуваченого про те, що він під час нападу на потерпілого постійно знаходився з ними. Також, колегія суддів зазначає, що вказані особи знаходились в стані алкогольного сп*яніння, тому не орієнтувалися в часі і вважає, що ОСОБА_7 не було з ними значно більше часу ніж 10-15 хвилин. За цей час він безумовно мав змогу подолати відстань в два кілометра, скоїти розбійний напад на потерпілого та повернутися до свідків.

Доводи апеляції обвинуваченого та його захисника про порушення вимог КПК України при пред*явлені особи для впізнання не є слушними, оскільки всі особи які були на впізнанні приблизно одного віку та статури. Той факт, що вони були вдягнені в одяг різного кольору не може свідчити про порушення вимог закону.

Проведення слідчого експерименту в світлий час доби, під час якого потерпілий розповів про обставини розбійного нападу на нього також не може свідчити про непричетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину.

Тілесні ушкодження встановлені висновком експерта та узгоджуються з поясненнями потерпілого про нанесення йому удару по голові пляшкою. Також він стверджував, що при падінні головою об землю не падав, тому не встановлення механізму заподіяння тілесних ушкоджень по наявному рубцю на голові не спростовує висновків суду.

Порушення права обвинуваченого на захист, яке на його думку полягало у ненаданні йому захисника спростовуються матеріалами провадження, згідно з якими жодних заяв з цього приводу від нього не надходило. Він є дієздатною особою, тому обов*язкової участі захисника не потребує.

Таким чином, колегія суддів, вивчивши всі докази по справі визнає їх належними, допустимими й достовірними, а їх сукупність достатньою для висновку про те, що подія злочину за участю обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого від його дій ОСОБА_8 мала місце 14.06.2015 р. при обставинах, викладених у вироку.

Обговорюючи доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника про те, що під час досудового розслідування до нього застосовувалось фізичне насильство, колегія суддів не вважає їх слушними, оскільки за результатами його заяви була винесена постанова про закриття кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю складу злочину в діях працівників поліції на що правильно послався суд у вироку.

Потерпілий дійсно звернувся с заявою про вчинення злочину щодо нього майже через місяць, але зазначений факт жодним чином не спростовує висновків суду про доведеність вини у скоєнні злочину саме ОСОБА_7 , як і відсутність на місці події скляної пляшки, тому що пройшов значний проміжок часу між вказаними подіями.

В своїй скарзі захисник ОСОБА_9 , зазначає, що суд проігнорував клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про перевірку оператора мобільного зв`язку, коли планшет знаходився у свідка ОСОБА_14 , але його твердження про наявність такого клопотання спростовується журналом судового засідання.

Переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , підстав для скасування вироку, колегія суддів не вбачає, але вважає можливим змінити призначене йому покарання в бік пом*якшення, оскільки він в силу ст. 89 КК України не судимий та має на утриманні неповнолітню дитину.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 - 408 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 25 лютого 2016 року відносно ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 26 лютого 2016 року по 23 березня 2017 року.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому її копії.

Судді