У Х В А Л А Справа 274/4473/16-к Провадження: 1-кп/0274/383/16

27.12.2016 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ; захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві обвинувальний акт відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, українця, громадянина України, розлученого, непрацюючого, раніше несудимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 359 ч. 2 КК України, з угодою про визнання винуватості від 22.08.2016 року,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, приблизно у листопаді 2015 року (точний час, місце та обставини не встановлено), перебуваючи у м. Бердичеві Житомирської області, знайшов предмет, зовні схожий на авторучку, який обладнано цифровим пристроєм з можливістю ведення прихованої відеозйомки, та діючи умисно, незаконно, в порушення вимог:
п.7 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної ради від 17.06.1992 № 2471-XII, яким передбачено спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації як вид майна, що не може перебувати у власності громадян;
ст.ст. 2-3 Положення «Про порядок розроблення, виготовлення, реалізації та придбання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.10.2001 №1450 на виконання Указу Президента України від 13.04.2001 № 256 «Про впорядкування виготовлення, придбання, застосування технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку», якими визначено перелік замовників розроблення, виготовлення та придбання СТЗНОІ, серед якого відсутні фізичні особи;
Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 № 222-УІІ та Наказу СБУ від 31.01.2011 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розроблення, виготовлення спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації, торгівлі спеціальними технічними засобами для зняття інформації з каналів зв`язку, іншими засобами негласного отримання інформації», відповідно до вимог яких вищеописана діяльність щодо спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації підлягає ліцензуванню, придбав спеціальний технічний засіб негласного отримання інформації, шляхом присвоєння знайденого.
У той же день (точний час не встановлено) ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_6 незаконно збув останньому за 100 гривень вказаний вище спеціальний технічний засіб негласного отримання інформації.
Згідно з висновком експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України № 42 від 09.03.2015 придбаний ОСОБА_5 , а в подальшому збутий ним ОСОБА_6 , вилучений у останнього та наданий на дослідження пристрій відноситься до класу спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації та призначений для негласної відеозйомки.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у незаконному придбанні спеціального технічного засобу негласного отримання інформації та незаконному збуті спеціального технічного засобу негласного отримання інформації, вчиненини повторно, ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ст. 359 ч. 2 КК України.
22.08.2016 року між прокурором прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою сторони визнають правильність кваліфікацій дій обвинуваченого за ст. 359 ч. 2 КК України та узгоджують вид і розмір покарання, враховуючи наявність пом`якшуючих обставин, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що він раніше не судимий та позитивно характеризується, із застосуванням ст. 69 КК України, за вчинення злочину, передбаченого ст. 359 ч. 2 КК України, у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
В судовому засіданні обвинувачений, захисник та прокурор підтримали угоду.
Заслухавши учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її затвердження у зв`язку з її невідповідністю вимогам Закону.
Так, згідно положень ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та закону та відмовляє в затвердженні угоди, якщо її умови суперечать вимогам цього Кодексу та (або) закону, умови угоди не відповідають інтересам суспільства, умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Судом встановлено, що протиправні дії обвинуваченого не вірно кваліфіковані за частиною другою статті 359 КК України, тобто при кваліфікації враховано вчинення обвинуваченим дій повторно. Диспозиція статті 359 КК України передбачає незаконне придбання або збут спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, а також незаконне їх використання.
Відповідно до обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_5 у листопаді 2015 року незаконно придбав і того ж дня збув спеціальний технічний засіб негласного отримання інформації. Тобто, дії обвинуваченого мають кваліфікуватися за ст. 359 ч.1 КК України.
Також прокурором не дотримано вимоги положень ст. 470 КПК України, оскільки в угоді про визнання винуватості не зазначено ступінь та характер сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.
Отже, умови зазначеної угоди суперечать вимогам КПК України, допущена неправільна кваліфікація дій обвинуваченого, та умови угоди не відповідають інтересам особи та суспільства, тому суд відмовляє в її затвердженні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314, 469 ч. 4, 472, 474 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що умови угоди суперечать Кримінальному Кодексу України, Кримінальному процесуальному кодексу Україна, та не відповідають інтересам особи та суспільства.
Повернути прокурору кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ст. 359 ч.2 КК України для продовження досудового розслідування.
Увала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів.
Головуючий ОСОБА_1