Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/149/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 310 (229-3) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.02.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07.12.2016 року, якою стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Галицинове Жовтневого району Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учасника бойових дій, засудженого за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.11.2015 року за ч. 2 ст. 310 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно з ст.75 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням України з іспитовим строком на 3 роки,
скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування призначеного покарання за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.11.2015 року.
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07.12.2016 року задоволено подання начальника Новоукраїнського РВ КВІ УДПтС України в Кіровоградській області ОСОБА_8 , скасовано засудженому ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено його для відбування призначеного покарання за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06 листопада 2015 року у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років в місця позбавлення волі.
Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції вказав, що відповідно до вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.11.2015 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 310 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки і на засудженого були покладені обов`язки відповідно до ст. 76 ч.1 п.п. 2,3,4 КК України, однак він на реєстрацію за викликом до інспекції не з`являвся без поважних причин,у зв`язку з тим, до Новоукраїнського ВП ГУНП 05.09.2016 року та 14.09.2016 року відповідно було направлено подання про здійснення приводу засудженого, які виконати не вдалося. За таких обставин суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_7 не бажає ставати на шлях виправлення, не виконав обов`язки покладені судом, після ухвали суду від 13.06.2016 року, якою надано можливість виправитися, висновків не зробив, жодного разу не з`явився до КВІ, докази про стан здоров`я та необхідність лікування не представлено суду, а навпаки знову не з`явився на розгляд подання, що свідчить про ігнорування вимог суду та обов`язків, які покладено згідно вироку суду
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової, якою відмовити в поданні начальника Новоукраїнського РВ КВІ УДПтС України в Кіровоградській області ОСОБА_8 .
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що він не з`явився до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації, у зв`язку з важким матеріальним становищем та відсутністю коштів на проїзд, влаштуватися на роботу в селі немає можливості, хворіє, раніше перебував на третій групі інвалідності за станом здоров`я, постійно перебував за місцем свого проживання, за межі селища не виїжджав.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України та роз`яснень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що контролює відбування покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
На думку колегії суддів, розглядаючи подання начальника Новоукраїнського РВ КВІ УДПтС України в Кіровоградській області ОСОБА_8 , суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону та зробив обґрунтований висновок про небажання ОСОБА_7 ставати на шлях виправлення.
Так з матеріалів провадження вбачається, що вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.11.2015 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 310 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 було звільнено від відбування покарання з випробування тривалістю 3 роки з покладанням на нього обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтись для реєстрації в кримінальну виконавчу інспекцію (а.к.п. 4-6).
09.12.2015 року ОСОБА_7 був поставлений на облік до Новоукраїнського районного відділу кримінально - кримінальної інспекції і йому було направлено виклик про явку до інспекції на 17.12.2015 року (а.к.п. 7, 10-11).
Згідно з підписки від 17.12.2015р. засуджений ОСОБА_7 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, йому були роз`яснені обов`язки, покладені на нього судом та зміст ч. 3 ст. 164 КВК України щодо їх виконання (а.к.п.14) .Крім того, він був попереджений про відповідальність за ухилення від відбування покарання та не допущення адміністративних правопорушень, про що свідчать його пояснення (а.к.п. 17, 18).
Цього ж дня, інспектором Новоукраїнського РВ КВІ було винесено постанову про встановлення ОСОБА_7 днів явки на реєстрацію до КВІ, а саме: першу п`ятницю щомісяця, з якою він ознайомився під розпис (а.к.п. 21).
Як встановлено матеріалами провадження, засуджений ОСОБА_7 в січні та лютому 2016 року не з`являвся вчасно на реєстрацію без поважних причин, у зв`язку з чим 27.01.2016 року та 18.02.2016 року, за допущені порушення умов відбування покарання, йому були винесені письмові попередження та відібрано пояснення по факту неявок на реєстрацію у встановлений для засудженого день реєстрації(а.к.п. 33-34, 39-41).Але незважаючи на вказані попередження, ОСОБА_7 так і не з`являвся на реєстрацію до інспектора КВІ14.03.2016 року, 23.03.2016 року,
24.03.2016 року, до Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області було направлено подання про здійснення приводу засудженого, однак ОСОБА_7 не доставлено до КВІ у зв`язку з тим, що засуджений веде бродячий спосіб життя та відслідкувати його місце перебування не вдалося (а.к.п. 46-48).
Колегія суддів звертає увагу на те, що 14.04.2016 року уже направлялися до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області подання начальника Новоукраїнського РВ КВІ про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та особова справа відносно засудженого ОСОБА_7 та ухвалою суду від 13.06.2016 року в задоволенні подання було відмовлено (а.к.п. 78.)
Після винесення зазначеної ухвали суду засуджений ОСОБА_9 знову не з`явився на реєстрацію до КВІ 22.07.2016 року, 01.08.2016 року, 25.08.2016 року та 02.09.2016 року ( а.к.п. 98-101, 103) та не надав документів, на підтвердження поважності причин неявки до інспекції, у зв`язку із чим стосовно нього до органу внутрішніх справ було надіслано 05.09.2016 року та 14.09.2016 року подання про здійснення приводу, які виконати не вдалося.

Приймаючи до уваги вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_9 в період іспитового строку, призначеного вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.11.2015 року, систематично не з`являвся на реєстрацію до КВІ, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення, доказів про стан здоров`я та необхідність лікування не було надано, а тому суд, відповідно до ст. 78 КК України та ст. 166 КВК України, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про направлення засудженого для відбування покарання призначеного вироком суду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 та скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів.

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07.12.2016 року, якою скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно засудженого ОСОБА_7 та направлено його для відбування призначеного покарання за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.11.2015 року, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2