Справа № 161/4220/17
Провадження № 1-кс/161/2054/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у накладенні арешту на майно
17 березня 2017 року м. Луцьк

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу УСБУ у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

володільця майна ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
15 березня 2017 року слідчий слідчого відділу УСБУ у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучене 13 березня 2017 року, під час проведення огляду місця події автомобіля, який знаходився у користуванні ОСОБА_6 та належить ОСОБА_7 , а саме, легковий автомобіль марки "Вольцваген Поло", р.н. НОМЕР_1 ; ключі до легкового автомобіля марки" Вольцваген Поло", р.н. НОМЕР_1 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Своє клопотання мотивує тим, що СВ УСБУ у Волинській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 03 березня 2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, де ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні умисних дій, які виразились у вимаганні передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, крім того, є достатні підстави вважати, що вказане майно зберегло на собі його сліди, тобто є речовими доказами, тому слідчий звернувся з відповідним клопотанням до слідчого судді.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, які клопотання підтримали та просили його задовольнити, пояснення володільця і власника майна, які заперечували з приводу накладення арешту на вилучене майно, оглянувши та дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, суд приходить до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає з наступних підстав..

Так, згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження не доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, яке вилучено під час проведення огляду місця події від 13 березня 2017 року, хоча таке і постановою слідчого слідчого відділу УСБУ у Волинській області ОСОБА_3 від 13 березня 2017 року визнано речовим доказом по кримінальному провадженні, однак не доведено що дане майно відповідає критеріям, що зазначені у ч. 2 ст. 167 КК України, окрім того, у кримінальному провадженні за № 0000012, власнику чи володільцю майна - не вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, а тому слід відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу УСБУ у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучене 13 березня 2017 року, під час проведення огляду місця події автомобіля, який знаходився у користуванні ОСОБА_6 та належить ОСОБА_7 , а саме, легковий автомобіль марки "Вольцваген Поло", р.н. НОМЕР_1 ; ключі до легкового автомобіля марки" Вольцваген Поло", р.н. НОМЕР_1 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 - відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1