Справа № 635/1881/17
Номер провадження 1-кп/635/529/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2017 року с. Покотилівка.
Харківський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження № 0000549 від 17.03.2017 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мерефа, Харківського району, Харківської області, українця, громадянина України, освіта середня технічна, не працює, раніше судимого: 1) 10.08.1995 року вироком Харківського районного суду Харківської області за ч. 3 ст. 17, ч. З ст. 140, ст. 42 КК України (в редакції 1961 року) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років; 2) 11.01.2000 року вироком Харківського районного суду Харківської області за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1961 року) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років; 3) 20.09.2010 року вироком Харківського районного суду Харківської області ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки; звільненого з місць позбавлення волі 05 липня 2014 року за відбуттям строку покарання, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 будучи засудженим Харківським районним судом Харківської області 20.09.2010 року, за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, після звільнення 05.07.2014 року з місць позбавлення волі, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та знову скоїв злочин за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 , 21 лютого 2017 року, близько 23 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, попередньо переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом відчинення вхідної калитки яка на замок зачинена не була, проник на територію вказаного домоволодіння, де шляхом відчинення дверей до літньої бесідки, які на замок зачинені не були, проник всередину, звідки таємно викрав електричну пилу «Vitals» EKZ 2440, вартістю 2035 грн. 80 коп., та 25 метрів кабелю К-25 ПВС 3x2.5, трьох жильний мідний в ізоляції, вартістю 16 грн. 03 коп. за один метр, а всього згідно висновку судово-товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса № 4391 від 24.03.2017, на суму 2436 грн. 55 коп. Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро зізнався, дав показання у відповідності з встановленими, погодився з обсягом здобутих по справі доказів і не оспорював їх в суді, а також визнав недоцільним дослідження доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував фактичних обставин справи, свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку прокурора та роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі.

За таких обставин суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні правопорушення повністю доведеною і його дії кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України, тому що він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 є громадянином України, раніше судимий: 1) 10.08.1995 року вироком Харківського районного суду Харківської області за ч. 3 ст. 17, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України (в редакції 1961 року) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років; 2) 11.01.2000 року вироком Харківського районного суду Харківської області за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1961 року) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років; 3) 20.09.2010 року вироком Харківського районного суду Харківської області ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки; звільнений з місць позбавлення волі 05 липня 2014 року за відбуттям строку покарання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно (а.с. 43-50).

Суд знаходить, що обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , в своїй сукупності не є виключними та істотно не знижують ступінь тяжкості скоєного правопорушення, не знижують суспільну небезпеку правопорушення до рівня, що виходить за межі, встановлені у санкції ч.3 ст. 185 КК України, покарання, що виключає застосування до обвинуваченого положень статті 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

Підстав до застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст. 69-1 КК України, суд не вбачає.

Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, із застосуванням до нього положень ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

По даній справі Державою України в особі Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. Проф.. М.С.Бокаріуса було понесені судові витрати, які складаються із вартості проведеної судово-товарознавчої експертизи № 4391 від 24.03.2017 року в розмірі 495 гривень. Зазначені судові витрати суд відшкодовує за рахунок обвинуваченого ОСОБА_4 .

Цивільний позов в провадженні відсутній.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до норм ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо він, на протязі трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Судові витрати, які складаються із вартості проведеної товарознавчої експертизи № 4391 від 24.03.2017 року в розмірі 495 гривень, суд відшкодовує за рахунок обвинуваченого ОСОБА_4 .

Речові докази електричну пилу «Vitals» EKZ 2440, вартістю 2035 грн. 80 коп., та 25 метрів кабелю К-25 ПВС 3x2.5, трьох жильний мідний в ізоляції, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , вважати переданими за належністю (а.с. 41).

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник у частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Апеляція на вирок суду подається до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1 .