Провадження 1-кс/760/9363/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , про скасування постанови від 13.06.2017 року та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить:

- Скасувати рішення слідчого 1-ого відділу розслідувань кримінальних проваджень Слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - Постанову від 13 червня 2017 року про відмову у визнані потерпілим;

- Зобов`язати слідчого 1-ого відділу розслідувань кримінальних проваджень Слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві вчинити певну дію - визнати потерпілим у кримінальному провадженні № 0000352 з правовою кваліфікацією (КК України 2001) ст. 205 ч. 2 внесеного 18.08.2016 до ЄРДР - фізичну особу ОСОБА_3 .

Свої вимоги мотивує тим, що 07.06.2017 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого СУ ФР ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві з клопотанням про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000352, проте постановою слідчого СУ ФР ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві від 13.06.2017 року було відмовлено в задоволенні даного клопотання.

Посилається, що обґрунтовуючи відмову визнання заявника ОСОБА_3 потерпілим слідчий вважає, що кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 205 КК України за ознакою заподіяння великої матеріальної шкоди настає лише в разі заподіяння такої шкоди саме внаслідок створення чи придбання суб`єкта підприємницької діяльності, а злочин, передбачений статтею 205 Кримінального Кодексу України, вважається закінченим з моменту державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) або набуття власності на нього (а.2, абз. 5, 8). Так, в Постанові слідчого вказується, що спроба заволодіти належним йому майном, розташованим за адресою: м. Київ. Володимирський проїзд, 2, здійснена саме насильницьким шляхом через фізичний примус, що містить ознаки злочину проти власності або громадського порядку, відмінного від фиктивного підприємництва, оскільки сам факт реєстрації підприємницької діяльності ТОВ «Софія Київська XI століття» жодної моральної, фізичної або майнової шкоди заявнику не завдав. На підставі наведеного, слідчим обґрунтовано висновок про те, що потерпілим не може бути особа, якій завдана моральна шкода як представнику юридичної особи чи певної частині суспільства.

Зазначену постанову скаржник вважає протиправною, посилаючись на те, що ОСОБА_3 не є представником юридичної особи чи певної частини суспільства, а фактично являється власником нерухомого майна нежитлової будівлі за адресою: м. Київ, Володимирський проїзд, 2 і зазначене нерухоме майно ним на умовах оренди було передано ТОВ «Злагода, Лтд», і йому як громадянину заподіяна велика матеріальна і моральна шкода не діями зі створення чи придбання суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ «Софія Київська XI століття», а результатами подальшої діяльності фіктивно створеного (придбаного) суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ «Софія Київська XI століття» і вчинених під його прикриттям злочинів, тобто фіктивне підприємництво з метою прикриття з допомогою створеного чи придбаного суб`єкта підприємницької діяльності незаконної діяльності.

Враховуючи вищевикладене, скаржник просив скаргу задовольнити.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Слідчий СУ ФР ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В порядку, передбаченому ч. 3 ст. 306 КПК України, його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

У відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Встановлено, що в провадженні СУ ФР ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000352 від 16.08.2016 року, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом створення фіктивного підприємства ТОВ «Софія Київська XI століття» (код 39219117) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України.

Також встановлено, що 13.06.2017 року постановою слідчого 1-го відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_4 було розглянуто клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000352 та у задоволенні клопотання було відмовлено з тих підстав, що згідно реєстраційних документів ТОВ «Софія Київська XI століття» до статутного фонду товариства внесено об`єкти нерухомого майна, які знаходяться у м. Києві за адресою: вул. Алли Тарасової, 6, літ, «3» та АДРЕСА_1 , при тому згідно заяви ОСОБА_3 встановлено, що спроба заволодіти належним йому майном, розташованому за адресою: м, Київ, Володимирський проїзд, 2 здійснена саме насильницьким шляхом через фізичний примус, що містить ознаки злочину проти власності або громадського порядку, відмінного від фіктивного підприємництва, оскільки сам факт реєстрації ТОВ «Софія Київська XI століття» жодної моральної, фізичної або майнової шкоди заявнику не завдав. Безпосередньо ТОВ «Софія Київська XI століття» у жодні фінансово-господарські відносини щодо майна, розташованого за адресою: м. Київ, Володимирський проїзд, 2 не вступала, таким чином відсутня власне майнова шкода, а також відсутній причинно-наслідковий зв`язок між фактом створення ТОВ «Софія Київська ХІ століття» та подіями щодо насильницької спроби заволодіти іншим майном. Якщо ж створений чи придбаний суб`єкт підприємницької діяльності розпочав незаконну діяльність, що містить ознаки іншого злочину, вказані дії слід окремо кваліфікувати за тією статтею КК, якою передбачено відповідальність за здійснення незаконної діяльності. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

Згідно зі ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З аналізу ст.110 КПК України вбачається, що постанова про відмову у визнанні потерпілим має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Разом з тим, у постанові від 13.06.2017 року слідчий жодним чином не оцінив посилання скаржника на те, що ОСОБА_3 завдано матеріальної і моральної шкоди, як і не надано належного і повного обґрунтування підстав відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000352.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги в частині скасування постанови слідчого 1-го відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м.Києві капітана податкової міліції ОСОБА_4 , від 13.06.2017 про відмову у визнані потерпілим у кримінальному провадженні №0000352.

Разом з тим, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

З огляду на вищевикладене, враховуючи самостійність слідчого у своїй процесуальній діяльності та неможливість втручання в неї, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 в частині зобов`язання слідчого 1-ого відділу розслідувань кримінальних проваджень Слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві визнати потерпілим у кримінальному провадженні № 0000352 з правовою кваліфікацією (КК України 2001) ст. 205 ч. 2 внесеного 18.08.2016 до ЄРДР - фізичну особу ОСОБА_3 .

Таким чином, скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 220, 223, 303, 305, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови від 13.06.2017 року та зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого 1-го відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м.Києві капітана податкової міліції ОСОБА_4 , від 13.06.2017 про відмову у визнані потерпілим у кримінальному провадженні №0000352.

Зобов`язати слідчого 1-го відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м.Києві капітана податкової міліції ОСОБА_4 , розглянути клопотання ОСОБА_3 від 07.06.2017 року про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №№0000352, внесеного до ЄРДР 16.08.2016 року, відповідно до вимог КПК України.

В іншій частині поданої скарги, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1