УХВАЛА

26 грудня 2016 року
м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 з участю прокурора ОСОБА_2 розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання слідчого військової прокуратури Рівненського гарнізону майора юстиції ОСОБА_3 яке погоджене із прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону підполковника юстиції ОСОБА_2 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

встановив:

Слідчий військової прокуратури Рівненського гарнізону майор юстиції ОСОБА_3 , звернувся до суд із клопотанням яке погоджено із прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону підполковника юстиції ОСОБА_2 про надання дозволу на затримання підозрюваного, підозрюваного ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що військовою прокуратурою Рівненського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000192 від 15 грудня 2015 року відносно підозрюваного солдата військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Відповідно до ст. 4 ч. 8, ст. 5 ч. 1, ст. 10, 11, ст. 22 ч. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Верховною Радою України Законом України, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 26 березня 2015 року громадянина ОСОБА_4 призвано на військову службу у зв`язку з мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 01 травня 2015 року № 70 солдата ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаді номера обслуги 2-го відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки військової частини - польова пошта НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 129, 130, 199, 216, 217 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України № 15/2015 від 14 січня 2015 року в Україні оголошена часткова мобілізація.

Про те, солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи у порушення вимог вище згаданого законодавства, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, став на злочинний шлях.

Так, з 18 жовтня 2015 року солдат ОСОБА_4 проходив військову службу місці табірного збору військової частини польова пошта НОМЕР_1 на базі військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ), де підрозділи військової частини польова пошта НОМЕР_1 проходили бойове злагодження.

21 жовтня 2015 року у солдата ОСОБА_4 раптово винник злочинний умисел, а саме самовільно залишити місце служби місце табірного збору військової частини польова пошта НОМЕР_1 на базі військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( дислокована АДРЕСА_1 ), а вільний час від військової служби час використати на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби.

Реалізовуючи свій злочинний намір, солдат ОСОБА_4 21 жовтня 2015 року близько 20 год. 00 хв. без будь яких поважних самовільно залишив місце служби місце табірного збору військової частини польова пошта НОМЕР_1 на базі військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ), про своє місце перебування солдат ОСОБА_4 своїх командирів (начальників) не повідомив, а вільний від військової служби час проводив на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби у місці свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де відпочивав, допомагав родичам тощо.

26 січня 2016 року близько 20 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 добровільно з`явився до місця служби військової частини - польова пошта НОМЕР_1 та приступив до виконання обов`язків з військової служби.

Таким чином, солдат за призовом під час мобілізації на особливий період ОСОБА_4 , підозрюється у тому, що він, являючись військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи військову службу на посаді номера обслуги 2-го відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки військової частини польова пошта НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 129, 130, 199, 216, 217 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 1 Закону України «Про оборону України», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, 21 жовтня 2015 року близько 20 год. 00 хв. без будь - яких поважних причин самовільно залишив місце служби місце табірного збору підрозділів військової частини польова пошта НОМЕР_1 на базі військової частини польова пошта НОМЕР_2 (дислокована у АДРЕСА_1 ), де військова частина проходила бойове злагодження.

25 січня 2016 року близько 20 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 добровільно з`явився до місця служби військової частини - польова пошта НОМЕР_1 в зону антитерористичної операції та приступив до виконання обов`язків з військової служби, а вільний від військової служби час у період із 21 жовтня 2015 року 20 год. 00 хв. до 26 січня 2016 року 20 год. 00 хв. проводив на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби, чим вчинив самовільне залишення місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

13 грудня 2016 року солдату військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_4 у зв`язку із невстановленням місця перебування останнього, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, у спосіб передбачений КПК України.

13 грудня 2016 року підозрюваного солдата військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_4 оголошено у розшук.

Станом на момент внесення даного клопотання солдат військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_4 до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 не повернувся, про своє місце перебування командирів (начальників), а також правоохоронні органи не повідомив та продовжує ухилятись від військової служби без будь яких поважних причин, чим продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність:

Солдат військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_4 підозрюється у самовільному залишені військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 407 КК України

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини :

Вина солдата військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України підтверджується зібраними доказами, а саме допитами свідків, актом службового розслідування, проведеним військовою частиною польова пошта НОМЕР_1 за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_4 та іншими матеріалами справи.

Посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу:

Солдат військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_4 своїми протиправними діями вчиняє переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та продовжує кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а саме вчиняє кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, тобто існують ризики передбачені ч.ч. 1, 5 ст. 177 КПК України.

Виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини :

Із показів свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вбачається, що солдат ОСОБА_4 21 жовтня 2015 року близько 20 год. 00 хв. без будь яких поважних причин самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , а вільний час проводить на власний розсуд не пов`язаний із військовою службою.

Згідно акту службового розслідування, проведеного військовою частиною п.п. В2260 за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_4 , останній без будь яких поважних причин самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , а вільний час проводить на власний розсуд не пов`язаний із військовою службою.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів:

Підозрюваний ОСОБА_4 протягом тривалого часу (із жовтня 2015 грудень 2016 року) переховується від слідства та суду, про своє місце перебування ОСОБА_4 командирів (начальників), інші державні органи та місцевого самоврядування не повідомив, ОСОБА_4 продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, ОСОБА_4 не має стійких родинних зв`язків, постійного місця роботи та проживання, схильний до відкритого ігнорування вимог законодавства щодо дотримання суспільно прийнятих норм поведінки та доброчесності.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просив надати дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Частиною 4 вищевказаної статті передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 407 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 будучи належним чином повідомлений про необхідність явки до слідчого для проведення необхідних слідчих дій, до слідчого на виклик не з`явився, про причини своєї неявки та місцеперебування слідчого не повідомив, за місцем реєстрації місця проживання протягом тривалого часу не проживає, на дзвінки за контактними номерами операторів мобільного зв`язку, що знаходяться у нього в користуванні, не відповідає та переховується від органів досудового розслідування, а тому враховуючи вищезазначене вважаю, що є достатні підстави для надання дозволу на затримання підозрюваного, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,187-190,372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задоволити.

Надати дозвіл на затримання солдата військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Українка Жовтневого району Миколаївської області, українця, громадянина України, одруженого, не судимого, із повною середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого: АДРЕСА_3 , військовослужбовця за призовом під час мобілізації на особливий період, номера обслуги 2-го відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_4 , доставити до Рівненського міського суду не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання, а також негайно вручити копію даної ухвали підозрюваному.

Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного ОСОБА_4 а, чи по закінченню двох місяців із дати постановлення ухвали 24 лютого 2017 року, або відкликання її прокурором.

Ухвала постановлена за клопотанням слідчого військової прокуратури Рівненського гарнізону майору юстиції ОСОБА_3 .

Копію ухвали направити для виконання, в Головне управління Національної поліції в Рівненській області та для нагляду за додержанням законності прокурору Рівненської області.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1