У Х В А Л А

03.08.2017 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_2 про надання дозволу на проведення позапланової документальної перевірки фінансово - господарської діяльності ,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий слідчого відділу Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, про надання дозволу на проведення позапланової документальної перевірки фінансово - господарської діяльності ПП "Ойл-Закарпаття" в період з 01.11.2016 року по 01.07.2017 року .

В судове засідання слідчий не з"явився, клопотання не підтримав та не довів наявність підстав для надання дозволу на проведення позапланової документальної перевірки.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи обєктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обовязків.

Отже, однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін, яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обовязків.

Таким чином, саме сторона обвинувачення зобовязана забезпечити особисту явку та подання доказів.

Неявка слідчого є фактично невиконанням цим субєктом обовязку довести обставини, що позбавляє слідчого суддю можливості повно та всебічно зясувати сукупність обставин, із якими закон повязує вирішення питання про надання дозволу на проведення позапланової виїзної документально перевірки, а отже, є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Окрім наведеного слід зазначити , що у клопотанні слідчий посилається на необхідність збору доказів при розслідуванні справи №0000970, за рахунок призначення та проведення позапланової перевірки, з посиланням на постанову КМУ від 13.08.2014 року № 408( обмеження на перевірку), де вказано, що перевірка проводиться за рішенням суду, на вимогу службових осіб у випадках передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Наприкінці минулого року парламент продовжив дію мораторію на проведення перевірок органами державного нагляду та контролю на 2017 рік.

Правники практики звертають увагу на те, що пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК, який нібито дозволяє проведення позапланової перевірки, якщо отримано відповідне рішення слідчого судді, слідчого, прокурора, зявився в ПК після прийняття КПК в початковій редакції у 2012 році. Тоді в ч.2 ст.36 та п.4 ст.40 кодексу було закріплено право слідчого, прокурора, суду призначати перевірки.

Проте законом «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, який набув чинності з 15.07.15, згадані норми були виключені з КПК, а відповідні положення ПК залишились як рудимент, оскільки зміни до податкового законодавства можна вносити тільки профільним актом. Стара норма ПК, фактично суперечить КПК.

Тому, вважають правники, ухвала слідчого судді, як і дії слідчого та прокурора щодо призначення податкової перевірки, є прямим порушенням ст.19 Конституції.

Згідно із ч.1 ст.1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством. Відповідно до п.5 ч.2 ст.40 КПК слідчий уповноважений: звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій.

Призначення документальної позапланової перевірки не є ні слідчою (розшуковою) дією, ні негласною слідчою (розшуковою) дією, ні заходом забезпечення кримінального провадження, з клопотаннями про проведення яких слідчий вправі звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді.

Положення КПК не відносять до компетенції слідчого судді вирішення питання про призначення документальної позапланової перевірки, а ст.132 кодексу «не передбачає такого заходу кримінального провадження, не регламентує порядку розгляду таких клопотань, обсягу доказування при розгляді такого клопотання, критерії, за якими слідчий суддя повинен визначати достатність підстав для призначення документальної позапланової перевірки». Крім того, слідчий, звертаючись із клопотанням про надання дозволу на проведення позапланової перевірки, не навів правових норм, які відносять до компетенції слідчого судді розвязання вказаного питання.

Оскільки законодавець визначив,що Призначення документальної позапланової перевірки не є ні слідчою (розшуковою) дією, ні негласною слідчою (розшуковою) дією, ні заходом забезпечення кримінального провадження, тому підстави для задоволення вказаного клопотання у слідчого судді відсутні.

Керуючись ст.22 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_2 про надання дозволу на проведення позапланової документальної перевірки фінансово - господарської діяльності.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя: ОСОБА_1