Справа №639/287/17-к
1-кс/639/136/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2017 року м. Харків
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який тримається у Харківській установі виконання покарань №27, про перевірку підстав тримання під вартою та звільнення з під варти,
встановив :
ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою про перевірку підстав його тримання під вартою та звільнення з під варти.
В обґрунтування скарги ОСОБА_4 посилається на те, що на його думку, незаконно та безпідставно утримується під вартою в Харківській УВП №27, оскільки засуджений вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 16.11.2015 року за ч.1 ст.263 КК України до 5 років позбавлення волі, строк відбування покарання рахується з 19.07.2014 року, вирок законної сили не набрав.
На думку ОСОБА_4 , з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України, а саме щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, строк відбування ним покарання закінчується 19.01.2017 року. Інших судових рішень, на підставі яких він може утримуватися під вартою не існує. Таким чином він, з 20.01.2017 року, утримується під вартою незаконно, за відсутності судового рішення, що набрало законної сили.
В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав вимоги скарги посилаючись на зазначені вище обставини.
Прокурор проти задоволення скарги заперечував посилаючись на її необґрунтованість.
Представник адміністрації ХУВП №27 в судове засідання не з`явилась про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення скарги заперечує посилаючись на безпідставність її вимог.
Суд, вислухавши пояснення осіб учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані адміністрацією Харківської установи виконання покарань №27 матеріали особової справиОСОБА_4 , приходить до наступного висновку.
При розгляді справи суд виходить з вимог ч.ч. 2, 3 ст. 206 КПК України, відповідно до яких, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави у встановленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
В судовому засіданні встановлено, що на розгляді уДергачівському районному суді Харківської області знаходилася кримінальна справа № 619/5738/14-к за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.
В процесі досудового та судового слідства по справі ухвалами слідчих суддів та суду строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 був продовжений, в останнє ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 24.09.2015 року до 20.11.2015 року.
Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 16.11.2015 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та засуджений до 5 років позбавлення волі. ОСОБА_4 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.115 КК України та виправдано.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахується з дня фактичного затримання, а саме з 19.07.2014 року. До набрання вироком законної сили міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 залишена без змін у вигляді тримання під вартою. Вирок суду законної сили не набрав.
Відповідно до ст.203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії узвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 16.11.2015 року, який не набрав законної сили, на теперішній час стосовно обвинуваченого по кримінальному провадженню ОСОБА_4 діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що відповідає вимогам ст.374 КПК України.
Дані про зміну або скасування запобіжного заходу матеріали особової справи ОСОБА_4 не містять, при розгляді скарги не надано таке рішення і учасниками процесу.
Таким чином, на теперішній час підстав для звільнення ОСОБА_4 з - під варти не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 206, 372 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
У задоволені скарги обвинуваченого по кримінальному провадженню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який тримається у Харківській установі виконання покарань №27, про звільнення з під варти, - відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1