Справа № 517/139/17
Провадження № 1-кп/517/26/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2017 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка кримінальне провадження, внесене 01.03.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Затишшя Фрунзівського району Одеської області, українця, громадянина України, не працюючого, із повною загальною середньою освітою, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 27.02.2017 року, біля 04 год. 00 хв., знаходячись на подвір`ї домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_6 , де під час сварки зі своє співмешканкою ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс декілька ударів кулаками по голові останній, чим завдав тілесні ушкодження у вигляді садна та синця обличчя.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 18 від 03.03.2017 року у ОСОБА_5 є в наявності тілесні ушкодження у вигляді садна та синця обличчя.

Вказані ушкодження не були небезпечні для життя в момент спричинення, мають незначні, швидкоплинні наслідки, які тривали не більше 6 днів і по цьому критерію, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину визнав та суду пояснив, що 27.02.2017 року перебуваючи на подвір`ї домоволодіння в смт. Затишшя Захарівського району Одеської області в ході сварки із ОСОБА_5 наніс їй кілька ударів в область голови. Обвинувачений суду повідомив, що він у вчиненні вказаного злочину розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 27.02.2017 року в смт. Затишшя Захарівського району Одеської області, на подвір`ї біля будинку ОСОБА_4 наніс їй декілька ударів кулаками в область голови. Щодо міри покарання обвинуваченому, просила призначити не суворе покарання.

Судом дослідженні наступні докази, надані прокурором під час судового провадження.

Так, з висновку судово-медичної експертизи № 18 від 03 березня 2017 року вбачається, що у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді садна та синця обличчя. Вказані ушкодження не були небезпечні для життя в момент спричинення, мають незначні, швидкоплинні наслідки, які тривали не більше 6 днів і по цьому критерію, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Аналіз вказаних доказів свідчить, що винуватість ОСОБА_4 є доведеною, оскільки підтверджена показаннями обвинуваченого, потерпілої та письмовими доказами у справі, які узгоджуються між собою. Вказані докази суд приймає до уваги як належні та допустимі, та вважає їх достатніми для висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 .

Так, обвинувачений ОСОБА_4 повідомив суду всі обставини вчинення злочину, його об`єктивні дії, які підтверджують наявність умислу в його діях на нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 . Так, суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ у справі показання обвинуваченого, який в судовому засіданні визнав, що дійсно 27.02.2017 року умисно наніс ОСОБА_5 декілька ударів кулаками по голові.

Вказані показання повністю узгоджуються з показаннями потерпілої, яка підтвердила обставини повідомлені обвинуваченим щодо способу, часу, місця вчинення злочину, характеру та локалізації удару, механізму отримання нею тілесних ушкоджень, та висновком експерта, яким підтверджено отримання потерпілою легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого, вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до довідки лікаря-психіатра Захарівської ЦРЛ. від 13.03.2017 року вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно довідки Захарівської ЦРЛ ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.
З характеристики наданої за місцем проживання обвинуваченого № 441 від 03.03.2017 року вбачається, що ОСОБА_4 проживає один, скарги та заяви у селищну раду на нього не надходили.
З вимоги про судимість ГУНП України в Одеській від 10.03.2017 року відносно ОСОБА_4 вбачається, що обвинувачений раніше не судимий.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, розкаявся, що суд оцінює як обставину, що пом`якшує покарання у виді щирого каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, який вину визнав, думки потерпілої, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Запобіжний захід у вказаному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст. 125 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Суддя: