АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/910/17 Справа № 173/1114/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 0000350 за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 на вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2017 року, ухвалений відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільногірськ Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня2017 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнений від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 3 (три) роки.

На підставі п. 1 ст. 76 КК України ОСОБА_8 зобов`язаний з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_9 завдану матеріальну шкоду в сумі 608 (шістсот вісім) гривень 78 копійок та моральну шкоду в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Стягнуто судові витрати.

Судом першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він 17 березня 2016 року близько 18.10 години, будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на вул. Леніна м. Верхівцево Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, маючи умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, прийняв пропозицію від ОСОБА_10 , який знаходився разом з ним, відкрито заволодіти майном перехожого, яким виявився ОСОБА_9 , на що ОСОБА_8 погодився. Після цього, ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , на відстані почали переслідувати ОСОБА_9 , який йшов по вул. Леніна у вищезазначеному населеному пункті, очікуючи влучного моменту, щоб відкрито заволодіти майном ОСОБА_9 . Приблизно о 18.30 годині вищезазначеного дня, на перехресті вул. Первомайська та вул. Леніна, на неосвітлювальній ділянці перехрестя, ОСОБА_10 умисно, діючи разом з ОСОБА_8 та за попередньою змовою між собою, маючи умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, наздогнав ОСОБА_9 та плигнув на нього ззаду, від чого ОСОБА_11 втратив рівновагу та впав на землю обличчям вниз. Після цього ОСОБА_10 з метою попередити можливий опір потерпілого, утримував за шию ОСОБА_9 , притискаючи його лежачого до землі, тим самим застосувавши до ОСОБА_9 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. В цей час ОСОБА_8 обшукав кармани куртки, в яку був одягнутий ОСОБА_9 , з метою заволодіння майном ОСОБА_9 . Не знайшовши нічого в карманах потерпілого, продовжуючи свої злочинні дії переслідуючи єдиний корисливий намір, направлений на відкрите заволодіння майном ОСОБА_9 , ОСОБА_8 взяв ніж, який був при ньому, та перерізав ним шкіряний ремінець сумки потерпілого, яка знаходилася на правому плечі ОСОБА_9 , після чого відкрито заволодів шкіряною сумкою, належною ОСОБА_9 вартістю 220 гривен, у якій знаходився гаманець вартістю 98 гривен, гроші у сумі 250 гривен, мобільний телефон «Нокіа» 1112 вартістю 180 гривен, сім карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 20 гривен, на якій знаходилися грошові кошти у сумі 15 гривен, гребінець для волосся вартістю 15 гривен, мило туалетне «Дитяче» вартістю 5,78 гривен, канцелярська шарикова ручка вартістю 5 гривен, тим самим умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, відкрито заволоділи вищевказаним майном, належним ОСОБА_9 , після чого з місця пригоди зникли.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурором подана апеляційна скарга, в якій просить вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.03.2017 року змінити у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. В мотивувальній частині вироку вказівку на особу ОСОБА_10 замінити на «особу, кримінальне провадження стосовно якої виділено в окреме провадження». В іншій частині вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що не заперечуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні ним кримінального правопорушення, не оскаржуючи фактичних обставин злочину, місця, часу, способу його вчинення та інших обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним, вирок підлягає зміні. Вказує, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_10 , матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження у зв`язку з його розшуком, в судовому засіданні не розглядалось, тому суд першої інстанції не мав права зазначати у вироку прізвище цієї особи.

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, під час якого порушень процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вироку, не встановлено.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин, правильно встановивши фактичні обставини справи, правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.186 КК України, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіжі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та призначив ОСОБА_8 покарання, яке відповідає вимогам ст.65 КК України, що в апеляційній скарзі прокурором не оскаржується.

Поряд із цим, доводи прокурора щодо необхідності зміни вироку через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є слушними з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її провину не буде доведено у порядку, передбаченому КПК України і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Частиною 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Так, відповідно до обвинувального акту (а.с.1-3), ОСОБА_8 обвинувачувався у скоєнні грабіжу майна ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб, а саме, з ОСОБА_10 .

Відповідно ж до реєстру досудового розслідування (а.с.5) 31 травня 2016 року постановою старшого слідчого Верхньодніпровського ВП Дніпродзержинського відділу ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено до встановлення місця знаходження підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

Встановивши місцезнаходження ОСОБА_8 постановою старшого слідчого Верхньодніпровського ВП Дніпродзержинського відділу ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 від 29.06.2016 року досудове розслідування у кримінальному провадженні було відновлено та того ж дня складено обвинувальний акт.

Місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_10 встановлено не було, а тому, постановою прокурора Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_13 від 29.06.2016 року матеріали відносно ОСОБА_10 , у зв`язку з його розшуком, виділені в окреме провадження.

Оскільки, відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_10 обвинувачення не висувалося, і справа у суді відносно нього не розглядалася, у суду першої інстанції не було підстав зазначати у вироку його прізвище із зазначенням про скоєння ним кримінального правопорушення.

Отже, враховуючи викладене, в мотивувальній частині вироку необхідно було правильно зазначити, що обвинувачений ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення з особою, кримінальне провадження стосовно якої виділено в окреме провадження, у зв`язку з чим, вирок в цій частині підлягає зміні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2017 року, ухвалений відносно ОСОБА_8 , - змінити.

Виключити з мотивувальної частини зазначеного вироку вказівку на особу ОСОБА_10 , замінивши її на «особу, кримінальне провадження відносно якої виділено в окреме провадження».

В решті вирок щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалені рішення судів першої та апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.
Судді: