Справа № 204/7277/16-к
Провадження № 1-кс/204/1133/16
УХВАЛА
Іменем України
08 листопада 2016 року м.Дніпро
Слідча суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачене ч.2 ст.186 КК України,
встановила:
08 листопада 2016 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Чечелівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.11.2016р. приблизно о 23год.15хв., знаходячись поблизу будинку 24-а по вул.Робочій у м.Дніпро разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 , 1998 року народження, керуючись раптово виниклим злочинним умислом направленим на відкрите викрадення чужого майна, поєднаному із застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, побачили раніше їм незнайомого потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та визначили майно останнього, як об`єкт свого злочинного посягання.
Знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, умисно із корисливих мотивів та особистої зацікавленості, наблизившись до потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_5 почав наносити удари кулаками обох рук по обличчю потерпілого ОСОБА_7 , при цьому ОСОБА_6 , наказував словесно потерпілому віддати їм гроші, які має при собі потерпілий. У наслідок того, що воля потерпілого ОСОБА_7 до можливого опору була подавлена, від отриманих ударів нанесених ОСОБА_5 , він добровільно передав ОСОБА_6 своє майно, а саме: гроші в сумі 100грн. та мобільний телефон «Номі» imei-1: НОМЕР_1 ; imei-2: НОМЕР_2 .
Після чого з відкрито викраденим майном ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникли та отримали змогу розпорядитися ним на власний розсуд, чим заподіяли матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 .
Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ч.2 ст.186 КК України.
За вказаним фактом 08.11.2016р. розпочато кримінальне провадження № 0002973, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 07.11.2016р., протоколом огляду місця події від 08.11.2016р., протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.186 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
08 листопада 2016 року по вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_5 в порядку ст.ст.276-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
У ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені пп.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: в ході проведення досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 офіційного місця мешкання на території м.Дніпро не має, та вчинив тяжке кримінальне правопорушення. Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також те що підозрюваний стійких родинних зав`язків та позитивної характеристики не має, у досудового розслідування є достатні підстави вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, з метою уникнення відповідальності, буде переховуватись від досудового розслідування та суду. Таким чином, у досудового розслідування є неспростовні реальні підстави вважати, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний буде переховуватись від досудового розслідування та суду з метою уникнути відповідальності за скоєне; в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 є працездатною особою, однак офіційного місця роботи на території м.Дніпро не має, вчинив умисне тяжке, корисливе кримінальне правопорушення. Таким чином, у досудового розслідування є неспростовні підстави вважати, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, особу підозрюваного, який є працездатним, однак офіційного місця роботи не має, стійких родинних зав`язків не має за скоєне ним кримінальне правопорушення передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного існує реальна загроза переховування його від досудового розслідування та суду, а також вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Беручи до уваги вищевикладене, слідчий звертається до суду із цим клопотанням.
У судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, та просив суд його задовольнити.
Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 просив обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою - домашній арешт.
У ході дослідження матеріалів клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчою суддею встановлено таке.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно із ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Врахувавши обставини наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, оцінивши у сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваної особи винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, суд прийшов висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваним залишати житло цілодобово, або у певний період доби.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, прокурора вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недостатньо для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.
Таким чином, слідча суддя доходить висновку, що підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні.
Прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганню ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно із ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Враховуючи особу правопорушника, вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, наявність ризиків, а також необхідність завершення всіх процесуальних дій, без яких неможливий судовий розгляд зазначеного кримінального провадження, слідча суддя доходить висновку, що ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, так як саме даний запобіжний захід сприятиме запобіганню ризиків визначених у клопотанні.
Крім того, на ОСОБА_5 необхідно покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Таким чином, слідча суддя доходить висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.176-178, 181, 205 КПК України,
постановила:
У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, до 06 січня 2017року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такі обов`язки:
- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду на визначений час;
- цілодобово не залишати місця свого постійного проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту оголошення.
Слідча суддя ОСОБА_1