Ухвала
29 травня 2017 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000176 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра, громадянина України, з середньо-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.186 КК України,

встановив:

02 червня 2017 року спливає строк тримання обвинуваченого під вартою, тому при оголошенні перерви, суд поставив на вирішення питання щодо запобіжного заходу.
Прокурор висловив думку про необхідність продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 вказуючи на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 просила змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід на непов`язаний з триманням під вартою, а саме на домашній арешт.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Вислухавши думку сторін, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Частиною другої цієї статті передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу (ч.3 ст.331 КПК України).

За приписом ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів дізнання та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному проваджені; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої цієї статті підставою запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Під час досудового розслідування судом першої інстанції було обрано запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою. Встановлені ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи, що з об`єктивних причин, які не залежать від суду, розгляд справи не може бути закінчений до спливу строку запобіжного заходу, тобто до 02 червня 2017 року, суд, виходячи з мети і підстав застосування запобіжного заходу, з урахуванням ризиків, що були підставою для обрання такого запобіжного заходу, які не зменшилися, приходить до висновку, що клопотання захисника не підлягає задоволенню.

Таким чином, суд продовжує обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Керуючись ст.ст.331, 350, 369 КПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, - продовжити на час судового розгляду кримінального провадження до 27 липня 2017 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , прокурору, а також направити начальнику Дніпропетровської установи Виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області №4.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1