В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2017 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження № 1-кп/130/57/2017 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скворцове Сімферопольського району АР Крим, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, військовозобов`язаного, непрацюючого, без постійного місця проживання, раніше судимого : 19 січня 1981 року Літинським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 141, ч. 2 ст. 141, ст. 42, ст. 25-1 КК України в редакції 1960 року до 2 років позбавлення волі; 22 березня 1983 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 196, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України в редакції 1960 року до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 14 КК України призначено додаткову міру лікування від алкоголізму; 9 квітня 1986 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 196-1 КК України в редакції 1960 року до 1 року позбавлення волі; 11 червня 1987 року Вінницьким обласним судом за ч. 2 ст. 143, ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 142, ч. 4 ст. 117, пункт «ж» ст. 93, ст. 42, ч. 2 ст. 26 КК України в редакції 1960 року до 15 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна; 26 червня 2003 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі; 4 вересня 2007 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 9 липня 2012 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 307 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 4 вересня 2007 року до відбування покарання 7 років позбавлення волі; 30 січня 2013 року Вінницьким міським судом за ст. 395 КК України та ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі; 5 грудня 2016 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ст.185 ч.3, ст.309 ч.2, ст.70 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі, у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, відомості про який внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000478 від 25 травня 2016 року, -

також за участі прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_6 , маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочину проти власності, повторно вчинив такий же злочин.
Так, 25 травня 2016 року, біля 10-45 г, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на перехресті вулиці Верхньої Трудової та провулку Вінницького у м. Жмеринці, з метою відкритого заволодіння чужим майном, з відчиненої сумки своєї знайомої потерпілої ОСОБА_7 , яку вона несла у руці, повторно викрав гаманець, у якому було 70 грн, які привласнив, однак при спробі утекти з місця вчинення злочину був затриманий свідком ОСОБА_8 ..
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 досудовим слідством кваліфіковані за ст.186 ч.2 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе не визнав, і пояснив, що він 25 травня 2016 року зустрів свою знайому ОСОБА_7 , яка запропонувала йому вжити спиртні напої. Він погодився, випив стакан горілки. Після чого вони пішли «на точку», де купили ще спиртного та випили. Півлітру потерпіла дала йому. Гаманець потерпілої був у нього, вона його йому сама дала нести. Раптом він згадав, що забув в міліції свою довідку про звільнення з місць позбавлення волі і побіг в сторону міліції. В цей час його наздогнав якісь чоловік і затримав. Тому він не визнає себе винним, гаманець він не крав.
Вина обвинуваченого у інкримінованому йому діяння повністю доведена оціненими судом окремо та у їх сукупності такими доказами : показаннями потерпілої, свідка, матеріалами судового провадження.
Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася. У судовому засіданні, що відбулося раніше, показала, що дійсно після 10 г 25 травня 2016 року у центрі міста зустріла обвинуваченого. Він поскаржився, що голодний. Вона купила йому пиріжок та цигарок, налила 100 г горілки. Пішли разом «на точку», оскільки їй потрібно було купити горілки для людей, які працювали у неї на городі. Там купила йому ще пляшку горілки. Коли вони вийшли на вулицю Верхню Трудову, обвинувачений раптом пихнув її, вихватив з її сумки гаманець, у якому було 70 грн., та побіг. Вона стала кричати, і якісь чоловік наздогнав ОСОБА_6 і затримав його.
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що він працює у відділу поліції. 25 травня 2016 року він йшов з СТО, що на вулиці Одеській, по вул. Верхній Трудовій. Назустріч бігла потерпіла і плакала. Вона пояснила, що тільки що у неї забрали гаманець. Він побачив чоловіка, який біг. Він кинувся за ним і наздогнав його біля 3-ї школи. Гаманець був у того чоловіка під курткою зліва, він біг і тримався за ліву сторону.
Крім цього, вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, повністю доведена оціненими судом у нарадчій кімнаті у відповідності із ч.1 ст.89 КПК України і визнаними належними і допустимими у сукупності з показаннями обвинуваченого, потерпілої та свідка такими доказами :
- протоколом затримання ОСОБА_6 від 2 червня 2016 року (а.с.29);
- протоколом про звільнення ОСОБА_6 від 26 травня 2016 року (а.с.30);
- постановою про затримання ОСОБА_6 від 25 травня 2016 року (а.с.31-32);
- постановою від 25 травня 2016 року про визнання гаманця та 70 грн. речовими доказами та повернення їх потерпілій ОСОБА_7 (а.с.33);
- розпискою потерпілої про отримання гаманця та грошей (а.с.48);
- висновком судово-психіатричного експерта № 6 від 16 січня 2017 року, згідно з яким обвинувачений ОСОБА_6 в момент вчинення злочину та теперішній час не страждав та не страждає хронічним душевним захворюванням, перебував та перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, у нього виявлений змішаний розлад особистості, ускладнений алкоголізацією. В момент вчинення злочину і теперішній час міг і може усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.159-164).
Стороною захисту не заявлялось клопотань про допит свідків та дослідження інших доказів.
Дослідивши безпосередньо та оцінивши всі вищеперераховані докази відповідно до вимог ст.94 КПК України, суд вважає їх належними і допустимими, оскільки вони прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а також визнані і не оспорюються стороною захисту.
Суд не приймає до уваги невизнання вини обвинуваченим, оскільки його показання в цій частині спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_7 , підстав не брати до уваги які у суду немає, оскільки вони узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні матеріалами та підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_8 , підстав критично оцінювати які у суду також немає. Таку позицію обвинуваченого суд розцінює як намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинення злочину.
Таким чином суд, зберігаючи відповідно до вимог ч.6 ст.22 КПК України об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, поза розумним сумнівом вважає, що стороною обвинувачення доведено, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, і його дії слід кваліфікувати за ст.186 ч.2 КК України.
Щодо особи обвинуваченого, судом установлені такі обставини.
Згідно з довідками Комунальної установи «Жмеринська центральна районна лікарня» № 1378 та № 319 від 26 травня 2016 року, обвинувачений ОСОБА_6 на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.с.34-35).
З характеристики та довідки від 20 березня 2016 року Ладижинської виправної колонії вбачається, що ОСОБА_6 характеризується посередньо (а.с.36-37).
Як видно з довідки від 25 травня 2016 року та ксерокопій вироків, обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий (а.с.38-41, 44-47).
Обставин, які у відповідності із ч.1 ст.66 КК України пом`якшують покарання, суд не вбачає.
Обставинами, які у відповідності із ч.1 ст.67 цього ж Кодексу обтяжують покарання, суд визнає рецидив злочину, а також вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує : ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким; обставини, що обтяжують покарання та особу винного, його вік; що покарання є заходом примусу, який застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, і яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого; виходячи з принципів індивідуалізації, розумності покарання з метою попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами; і вважає доцільним призначити йому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої йому статті, частково приєднавши покарання за попереднім вироком.
Суд вважає, що речові докази по справі слід залишити в користуванні потерпілої (а.с.33), а запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили слід залишити тримання під вартою.
Керуючись ст.ст.370, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.2 ст.186 КК України та обрати йому покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
У відповідності з ч.1 та ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 05 грудня 2016 року, обрати ОСОБА_6 остаточну міру покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Речові докази по справі гаманець та гроші купюрами по 10, 5, 2 та 1 гривні, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 , залишити в її користуванні.
Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_6 з 2 червня 2016 року, зарахувавши в цей строк у відповідності з ч.5 ст.72 КК України строк затримання з 25 травня 2016 року по 26 травня 2016 року, а також строк перебування під вартою з 2 червня 2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня отримання копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілій, яка не була присутньою в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_9