Справа № 153/1527/16-к
Провадження №11-кп/772/655/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянув «20» березня 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань з № 0000276 від 21.07.2016 року по обвинуваченню
ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Слобода Подлісівська, Ямпільського
району Вінницької області , українця, громадянина
України, не працюючого, раніше судимого:
- 24.10.2016 року Ямпільським районним судом
Вінницької області за ст. 28, ч.1 ст. 186, ч.2 ст.
296 КК України до 4 років позбавлення волі, на
підставі ст. 75 КК України звільненого від
відбування покарання з випробуванням , з іспитовим
строком 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_6
за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 на вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 02 лютого 2017 року, -
В с т а н о в и в :
Судом встановлено, що 21 липня 2016 року біля 00 годин 30 хвилин, ОСОБА_6 перебуваючи біля сільського будинку культури села Северинівка, Ямпільського району, Вінницької області, діючи умисно, протиправно з метою викрадення чужого майна для особистого збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв із землі куртку належну ОСОБА_9 , який в цей момент перебував неподалік та з кишені таємно з корисливих мотивів викрав мобільний телефон марки SONYXPERIAZ1, ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім картою оператора Київстар. Відповідно до висновку експерта № 1051 від 05 серпня 2016 року ринкова вартість з урахуванням зносу мобільного телефону марки SONYXPERIAZ1 становить 3814,53 грн. Викраденим телефоном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд, а саме зберігав за місцем свого проживання, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 збитки на загальну суму 3814,53 гривень.
Вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 02.02.2017 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України остаточно покарання ОСОБА_6 призначено шляхом часткового складання призначених покарань, з урахуванням вироку Ямпільського районного суду Вінницької області від 24.10.2016 року, у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покладені обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнуто з ОСОБА_6 , в дохід держави, процесуальні витрати в розмірі 440 грн. 20 коп.
Вирішена доля речових доказів.
Не погодившись із вироком суду, заступник прокурора Вінницької області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про зміну вироку Ямпільського районного суду Вінницької області від 02.02.2017 року, щодо ОСОБА_6 , через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, зазначивши про звільнення останнього на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання за ч.2 ст. 185 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік 6 місяців. Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 24.2016 року остаточне покарання ОСОБА_6 призначити у виді позбавлення волі на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного йому остаточного покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1.2 ст. 76 КК України в редакції від 07.09.2016 року. В решіт вирок суду залишити без змін.
Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , який не заперечив проти апеляційної скарги прокурора, міркування прокурора про незаконність вироку щодо ОСОБА_6 в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, дослідивши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення.
Згідно ст. 404 КПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу обвинуваченого, що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду.
Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України , розглядалось відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження.
Суд першої інстанції, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, при цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, надав детальні пояснення, щодо скоєного ним злочину.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України у вчиненні крадіжки, повторно із проникненням у житло, учасниками процесу не оспорюється.
Суд, призначаючи покарання у межах установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу, відповідно до ст. 65 КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд першої інстанції, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 дотримався вимог статті 65 КК України врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, ат обставини, що обтяжують покарання та вірно дійшов висновку про те, що ОСОБА_6 може бути виправлений та перевихований без ізоляції від суспільства.
Разом з тим, вирок суду щодо ОСОБА_6 підлягає зміні, в зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Відповідно до положень ст. 70 КК України та п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів, рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі статті 70 КК України остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. У випадку, коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 раніше судимий вироком Ямпільського районного суду від 24.10.2016 за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного йому покарання з випробуванням та іспитовим строком. Кримінальне правопорушення, інкриміноване йому за оскаржуваним вироком, він вчинив 21.07.2016, тобто до ухвалення відносно нього попереднього вироку. За таких обставин, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку щодо необхідності призначення остаточного покарання ОСОБА_6 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, проте порушив правила звільнення обвинуваченого від відбування призначеного йому остаточного покарання, передбачені ст. 75 КК України.
Суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України, не застосував положення ст. 75 КК України та не звільнив останнього від відбування призначеного за даним вироком покарання, тобто у резолютивний частині вироку, суд першої інстанції не зазначив про звільнення ОСОБА_6 , на підставі ст. 75 КК України, із іспитовим строком при призначенні покарання за ч.2 ст. 185 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області Сухореброго - задовольнити.
Вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 02.02.2017 року щодо ОСОБА_6 змінити, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Вважати засудженим ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.
Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 25.10.2016 року, остаточне покарання ОСОБА_6 призначити у виді позбавлення волі на 5 років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування йому остаточного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до п.п.1.2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
У решті вирок щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.
На судове рішення може бути подана касаційна скарга до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом першої інстанції.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з ориігналом: