Справа № 446/1382/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/234/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддів апеляційного судуОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
при секретаріОСОБА_5

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000167 від 05 березня 2016 року, про обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України, за участі

прокурораОСОБА_8
обвинуваченогоОСОБА_9 ,
захисника обвинуваченогоОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 07 грудня 2016 року,

встановила:
вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 07 грудня 2016 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Обава Мукачівського району Закарпатської області, рома, громадянина України, без освіти, непрацюючого, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 20.03.2007 року Личаківським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; 07.12.2009 року Франківським районним судом м. Львова за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до з років позбавлення волі; 13.02.2015 року Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 29.03.2016 року Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту строком 4 місяці; 12.09.2016 року Пустомитівським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до арешту строком 6 місяців,

визнано винним за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_11 обрано покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України з врахуванням вироку Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.09.2016 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, в яке зараховано покарання, відбуте частково за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.09.2016 року.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_11 визначено рахувати з 17 червня 2016 року.
У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_11 зараховано у відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 17.06.2016 року до моменту винесення вироку з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_11 у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишено без змін.
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Рівне Мукачівського району Закарпатської області, непрацюючого, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого
визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на 2 (два) роки, згідно ст. 75 КК України.
Вирок стосовно ОСОБА_7 в апеляційному порядку не оскаржувався.
Зазначеним вироком встановлено, що 05 березня 2016 року близько 03.00 год. ОСОБА_13 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_14 , повторно, таємно, шляхом проникнення на огороджену, охоронювану територію автостоянки, що розташована по АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_15 , відкручуючи кришки паливних баків автомобілів, які знаходились на вказаній автостоянці, за допомогою гумового шлангу, шляхом відкачування у полімерні каністри, викрали з автомобіля марки «DAF XF» р.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_16 , 500 літрів дизельного палива, з автомобіля марки «MAN» р.н.з. НОМЕР_2 та автомобіля марки «DAF» р.н.з. НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_17 в загальному 160 літрів дизельного палива, з автомобіля марки «Skania» р.н.з. НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_18 420 літрів дизельного палива, чим завдали потерпілому ОСОБА_19 . Пурію матеріальних збитків на суму 8 495 грн., потерпілому ОСОБА_17 ? на суму 2 718,40 грн., потерпілому ОСОБА_20 ? на суму 7 135,80 грн.
Крім цього, ОСОБА_13 11 червня 2016 року близько 12.17 год., перебуваючи в магазині «Рукавчичка», що знаходиться по вул. Шопена, 6 «а» в м. Камянка-Бузька Львівської області, маючи умисел на викрадення чужого майна та діючи з корисливих мотивів з метою власного безпідставного збагачення, повторно, таємно викрав чотири пачки фісташок торгової марки «Мачо», вміст яких висипав у поліетиленовий пакет та не пред`явив їх для оплати на касі магазину. Після цього, з викраденим вийшов з приміщення магазину. Внаслідок таких дій ОСОБА_13 ТзОВ ТВК «Львівхолод» було завдано матеріальних збитків на загальну суму 391,96 коп.
Не погоджуючись із вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 07 грудня 2016 року обвинувачений ОСОБА_13 подав на неї апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуваний вирок суду, в частині призначення покарання, змінити та застосувати стосовно нього ст. 69 КПК України, призначивши більш м`яке покарання, оскільки суд першої інстанції, призначаючи йому покарання не врахував тієї обставини, що він хворіє на туберкульоз, має на утриманні 3 неповнолітніх дітей.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_21 та його захисника адвоката ОСОБА_22 про зміну оскаржуваного вироку, в частині призначення обвинуваченому покарання, прокурора ОСОБА_23 про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення оскаржуваного вироку без змін, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Суд першої інстанції, на думку колегії суддів, обґрунтовано дійшов висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їм злочинів при встановлених судом обставинах, доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднаному з проникненням у сховище.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд першої інстанції відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, врахував ступінь тяжкості скоєних злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий, останній раз за вчинення умисного злочину проти власності, судимість за який не погашена, за час проживання на території Прибужанівської сільської ради скарг щодо нього не надходило, за місцем реєстрації дані щодо нього відсутні, стійких соціальних зв`язків не має, на обліку в психіатра, фтизіатра, нарколога в Мукачевській ЦРЛ не перебуває, відсутність претензій до нього з боку потерпілих.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України суд визнав його щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України суд визнав рецидив злочинів.
За таких обставин, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, дійшов правильного висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_11 повинно бути призначено в межах санкцій статей, за якими кваліфіковано вчинені ним злочини у виді мінімального позбавлення волі, оскільки виключно такий вид покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженого ОСОБА_6 та попередження скоєння ним нових злочинів та відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування іншого більш м`якшого покарання та не вбачає підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 ст. 69 КК України у зв`язку з тим, що він хворіє на туберкульоз та має на утриманні 3 неповнолітніх дітей, і призначення йому покарання нижче нижчої межі.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 і залишення оскаржуваного вироку без змін.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_24 необхідно зарахувати у відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 17.06.2016 року до вступу вироку в законну силу, тобто до 09 березня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст. 376, 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 07 грудня 2016 року стосовно ОСОБА_9 залишити без змін, відмовивши в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 .

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_24 у відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 17.06.2016 року до вступу вироку в законну силу, тобто до 09 березня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала вступає в законну силу після її проголошення і її можна оскаржити до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3 місяців після проголошення, для засудженого з часу отримання копії ухвали.
Судді:
підпис підпис підпис
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Копія відповідно до оригіналу.
Суддя апеляційного суду ОСОБА_2 .
Ухвала вступила в законну силу «09» березня 2017 року.

Копію виготовлено «_______» _________ 2017 року

Помічник судді ОСОБА_25