Справа № 442/6886/13-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/932/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження № 442/6886/13-к про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 175 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 липня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 175 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права займати будь-які посади пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на 1 рік. Цивільний позов прокурора залишено без розгляду.

ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він працюючи на посаді генерального директора ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» з 31 березня 2012 року, будучи службовою особою єдиним розпорядником коштів, наділеним правом першого підпису на усіх касових, банківських та інших правових документах, володіючи повноваженнями по здійсненню керівництва за проведенням підприємством фінансово-господарської діяльності у відповідності до п.9.6.7 п.п.4 статуту ПАТ «ДЗАК», незважаючи на те, що підприємством за наслідками своєї фінансово-господарської діяльності за листопад 2012 року - березень 2013 року отримано кошти в сумі 34 408 тис. грн., умисно та безпідставно, в порушення вимог ст.ст. 115, 116 Кодексу Законів про працю України та ч.3 ст. 15, ст. 24 Закону України «Про оплату праці», яка передбачає, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, не виплатив заробітну плату 800 працівникам більше ніж як за один місяць, а саме: за період з 01 листопада 2012 року по 28 лютого 2013 року на загальну суму 3 663 тис. грн., чим заподіяв шкоду охоронюваним законом конституційним правам та інтересам працівників Товариства; за період з 01 квітня 2013 року по 31 серпня 2013 року на загальну суму 4 251,10 тис. грн., чим заподіяв шкоду охоронюваним законом конституційним правам та інтересам працівників Товариства; за період з 01 вересня 2013 року по 21 грудня 2013 року на загальну суму 3 194 100 грн., чим заподіяв шкоду охоронюваним законом конституційним правам та інтересам працівників Товариства; за період з 01 січня 2014 року по 14 квітня 2014 року на загальну суму 2 591 400 грн., чим заподіяв шкоду охоронюваним законом конституційним правам та інтересам працівників Товариства;
На вирок суду прокурор Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу.

В своїй апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор покликається на те, що вирок суду є незаконним, необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Прокурором заявлялося клопотання про виклик в судове засідання потерпілих, однак судовий розгляд був здійснений за відсутності потерпілих та без належного повідомлення їх про дату, час і місце судового засідання; голова профспілки ОСОБА_10 відповідно до ст. 58 КПК України не уповноважений представляти потерпілих, оскільки він не є адвокатом. Судове провадження було здійснено без участі представника цивільного відповідача. В порушення вимог ст. 129 КПК України суд ухвалюючи обвинувальний вирок, залишив без розгляду цивільні позови прокурора про стягнення заборгованості заробітної плати в інтересах потерпілих з ОСОБА_6 та ПАТ «ДЗАК».

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, пояснення захисника та обвинуваченого ОСОБА_6 , які заперечили проти апеляційної скарги та просили вирок суду залишити без зміни, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини, кваліфікація дій обвинуваченого та призначене обвинуваченому покарання в апеляційній скарзі прокурором не оспорюється, проте, як на підставу скасування вироку в апеляційній скарзі прокурор покликається на допущені судом порушення вимог кримінального процесуального закону.

Вирок суду слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно зі ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: 1) неповнота судового розгляду; 2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; 3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 4) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

При прийнятті рішення суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Між тим суд ухвалив обвинувальний вирок без дотримання зазначених вимог закону.
В суді першої інстанції інтереси потерпілих, які є працівниками товариства представляв ОСОБА_10 , який був допущений до участі у справі судом першої інстанції.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження та матеріалів судової справи, в обвинувальних актах: від 20 листопада 2013 року /а.с.51, 52, т.12/ зазначено, що потерпілими від кримінального правопорушення є ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; від 07 березня 2014 року /а.с.83, 84, т.19/ та від 03 червня 2014 року /а.с.4, 5, т.22/ зазначено, що потерпілим від кримінального правопорушення є ОСОБА_10 , який являється головою профкому товариства та представляє інтереси працівників.
З обвинувального акту від 08 жовтня 2013 року вбачається, що потерпілими від кримінального правопорушення є 150 працівників товариства, яким діями ОСОБА_6 було завдано шкоди /а.с.2, 9, т.12/.
В суді першої інстанції інтереси всіх потерпілих представляв ОСОБА_10 , який працював головою профкому товариства.
Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Згідно з ч.1 ст. 58 КПК України потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.
Відповідно до ч.1 ст. 50 КПК України повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_10 , який представляв інтереси потерпілих в суді першої інстанції не є адвокатом, належних документів, передбачених КПК України на підтвердження повноважень для представлення інтересів потерпілих суду першої інстанції та апеляційному суду не надав.
За таких обставин колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині та вважає, що ОСОБА_10 згідно з вимог КПК України не мав повноважень на представлення в суді першої інстанції інтересів потерпілих осіб.
Доводи апеляційної скарги щодо безпідставності незадоволення судом цивільних позовів про стягнення заборгованості є необґрунтованими, оскільки відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Крім того, колегією суддів апеляційного суду встановлена невідповідність обвинувальних актів вимогам кримінального процесуального закону.

Відповідно до п.3, п.5, п.9 ч.2, ч.3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншим, має містити такі відомості: анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; дату та місце його складення та затвердження.Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Як вбачається з обвинувального акта від 08 жовтня 2013 року, в ньому відсутня дата його складення /а.с.9, т.12/.

В обвинувальному акті від 20 листопада 2013 року не вказано анкетних відомостей кожного потерпілого; в цьому обвинувальному акті допущено невірне формулювання обвинувачення, оскільки в такому зазначено, що в ході проведення досудового розслідування встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 175 КК України, а не обвинувачення /а.с.52, т.12/.

В обвинувальному акті від 07 березня 2014 року відсутній підпис прокурора, який би затвердив обвинувальний акт; в цьому ж обвинувальному акті не вказано анкетних відомостей кожного потерпілого, а також допущено невірне формулювання обвинувачення, оскільки в такому зазначено, що в ході проведення досудового розслідування встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 175 КК України, а не обвинувачення /а.с.83, 84, т.19/.

В обвинувальному акті від 03 червня 2014 року не вказано анкетних відомостей кожного потерпілого; в цьому ж обвинувальному акті також допущено невірне формулювання обвинувачення, оскільки в такому зазначено, що в ході проведення досудового розслідування встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 175 КК України, а не обвинувачення /а.с.5, т.22/.

Відповідно до п.13 ч.1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 42 КПК України обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 КПК України.
Згідно з п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити формулювання обвинувачення.
Оскільки допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, вирок відповідно до ст. 412 КПК України підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження призначенню до нового судового розгляду в суді першої інстанції, іншим складом суду, зі стадії підготовчого провадження.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати.

Призначити в Дрогобицькому міськрайонному суді Львівської області новий судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст. 175 КК України, іншим складом суду, зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4