печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
14.04.2017 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження старшого слідчого слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000217.
Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.
У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання, зазначаючи наступне.
Слідчим відділом Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000217 від 10.11.16, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що 15.12.16 у громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел на незаконне переміщення в Україну особливо небезпечної психотропної речовини МДМА з приховуванням від митного контролю.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 15.12.16, використовуючи ноутбук «Lenovo» в мережі «Інтернет» за допомогою браузера «TOR» зайшов на сайт «Alfa bay», де знайшов необхідний йому товар, а саме: пігулки з вмістом психотропної речовини у кількості 100 штук, та оформив замовлення доставки в Україну з приховуванням від митного контролю на своє ім`я на адресу свого проживання: АДРЕСА_1 . Тоді ж, за допомогою електронної платіжної системи «Bit coin» здійснив оплату за придбання і доставку з Нідерландів до України вказаних таблеток з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини МДМА, використавши грошові кошти з власної банківської картки, оформленої в банку «ПриватБанк».

31.12.16 в зоні митного контролю Київської міської митниці ДФС України на території ДОПП УДППЗ «Укрпошта», за адресою: м. Київ, вул. Г. Кірпи, буд. 2, в ході митного огляду міжнародного поштового відправлення «проста бандероль», яке надійшло з Нідерландів до України на адресу ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 . 110) виявлено приховані від митного контролю у фольгованому поліетиленовому пакеті сріблястого кольору пігулки рожевого кольору з відтисками у вигляді напису «Red Buli» та зображенням бика, у кількості 100 (сто) шт.

Після митного оформлення вказане міжнародне поштове відправлення передано до оператора поштового зв`язку УДППЗ «Укрпошта».

07.02.17 ОСОБА_5 , знаходячись у відділенні поштового зв`язку № 13 Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта», за адресою: м. Чернігів, вул. Шевченка, буд. 22, отримав замовлене ним міжнародне поштове відправлення «проста бандероль», в якому через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю, переміщувались пігулки рожевого кольору з відтисками у вигляді напису «Red Buli» та зображенням бика, у кількості 100 (сто) штук.

Згідно з висновком спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС № 116 від 12.01.17 у складі пігулок рожевого кольору з відтисками у вигляді тварини, що нагадує бика «Red Buli» у кількості 100 штук (при проведенні досліджень витрачено три пігулки), виявлено МДМА, який відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (Таблиця І, Список № 2).

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 , за вищевикладених обставин перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 305 КК України.

07.02.17 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

08.02.17 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.

04.04.17 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, тобто до 07.06.17.

В ході досудового слідства встановлено, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (№ 79800715 та № 84716433), квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності зареєстрована за ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , якому належить 1/6 частка зазначеної квартири.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки накладення арешту на майно сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків.
На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на 1/6 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві спільної часткової власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1