1Справа № 335/4502/17 1-кс/335/3070/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ВСТАНОВИВ:
В обґрунтування доводів скарги заявник зазначила, що 06 лютого 2017 року прокуратурою Запорізької області отримано заяву адвоката ОСОБА_3 ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення, вчиненого службовими особами УВБ у Запорізькій області за ознаками злочинів, передбачених статями 364, 366 КК України, але відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань прокуратурою Запорізької області внесено не було, у зв`язку з чим, заявник був вимушений звернутися до суду зі скаргою на дії посадових осіб прокуратури Запорізької області.
За результатами розгляду скарги, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2017 року, визнано бездіяльність посадових осіб прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення незаконною, зобов`язано посадових осіб прокуратури Запорізької області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості відносно посадових осіб УВБ в Запорізькій області про кримінальні правопорушення викладені у заяві ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 від 06 лютого 2017 року та розпочати досудове розслідування з приводу повідомлених даних.
Проте, згідно заяви, заявник просила внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення кримінального правопорушення посадовими особами УВБ в Запорізькій області ДВБ НП України, а саме: керівником УВБ в Запорізькій області ДВБ НПУ ОСОБА_6 та старшим оперуповноваженим УВБ в Запорізькій області ДВБ НПУ ОСОБА_7 , передбачених статтями 364, 366 КК України.
Однак, прокуратурою Запорізької області ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя виконано не в повному обсязі, а саме відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені взагалі, а не відносно осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а зазначено лише, що працівники УВБ в Запорізькій області ДВБ НП України.
22 березня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до прокуратури Запорізької області із клопотанням про залучення його у якості потерпілого та приєднання до матеріалів справи певних документів, але постановою прокурора прокуратури Запорізької області від 27 березня 2017 року прокуратурою Запорізької області скаржнику відмовлено у задоволенні клопотання.
Вказану постанову заявник вважає незаконною, необґрунтованою, оскільки посилання прокурора у постанові про відсутність у матеріалах кримінального провадження даних, які б свідчили про те, що було завдано шкоду ОСОБА_3 є невірним.
Заявник наполягає на тому, що службові особи УВБ в Запорізькій області ДВБ НП України ОСОБА_7 та ОСОБА_6 використовуючи своє службове становище внесли до офіційних документів, а саме рапортів відомостей щодо того, що ОСОБА_3 є працівником правоохоронних органів, що в свою чергу призвело до порушення незаконного кримінального провадження, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам ОСОБА_3 .
У судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримала та просила її задовольнити з підстав, які в ній викладені.
Прокурор ОСОБА_5 проти скарги заперечував, вважає постанову від 27 березня 2017 року, якою ОСОБА_3 відмовлено у залученні в якості потерпілого законною та обґрунтованою. Просив суд в задоволенні скарги відмовити.
Дослідивши матеріали скарги, вислухавши заявника, прокурора, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до вимог частини 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскарженітакі рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, зокрема, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2017 року, слідчим суддею зобов`язано посадових осіб прокуратури Запорізької області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості відносно посадових осіб УВБ в Запорізькій області про кримінальні правопорушення викладені в заяві ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 від 06 лютого 2017 року та розпочати досудове розслідування з приводу повідомлених даних.
Так, відмовляючи у задоволенні клопотання про залучення заявника в якості потерпілого по кримінальному провадженню, прокурор виходив з того, що потерпілим у кримінальному провадженні про злочин передбачений ст. 364 КК України може бути особа, якій завдано істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам.
Проте, слідчий суддя не може погодитися з таким висновком прокурора, виходячи з наступного.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до вимог ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження, як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Статтею 60 КПК України передбачено, що заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування і не є потерпілим. Заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.
В подальшому, згідно листа Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 09 листопада 2016 року № 8490/42-02/04-16 вбачається, що на підставі постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року наказом Національної поліції України від 08 листопада 2016 року № 827 о/с підполковника поліції ОСОБА_3 поновлено на службі в Національної поліції України.
Так, диспозиція ч. 1 ст. 364 КК України вказує на зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
Диспозиція ч. 1 ст. 366 КК України зазначає про складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.
Відмовляючи у визнанні заявника потерпілим, прокурор вказав на те, що із клопотання ОСОБА_3 не знайдено підстав вважати, що йому завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також не надано підтверджуючих документів.
Згідно вимог ст. 19, ст. 68 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідністьінших людей.
З огляду на вказане,з метою захисту права ОСОБА_3 на справедливий розгляд його заяви, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню, постанова прокурора від 27 березня 2017 року скасуванню, а за таких підстав ОСОБА_3 вважати потерпілим.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 55, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
Скаргу адвоката ОСОБА_4 , яка дії в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 18 квітня 2017 року.

Повний текст ухвали виготовлено 20 квітня 2017 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1