Справа № 194/1184/16-к
Провадження № 1-кп/194/33/17

В И Р ОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 червня 2017 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 вересня 2016 року за № 0000491 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Тернівка Дніпропетровської області, українця, громадянина України, працюючого гірником підземним дільниці № 5 шахти «Самарська» ВСП «ШУ Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», освіта середня спеціальна, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 07.06.2016 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.4 ст.407 КК України до громадських робіт на строк 200 годин;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши вказане кримінальне провадження, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи засудженим 07 червня 2016 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.4 ст. 407 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин, достовірно знаючи про необхідність виконання вироку суду та будучи про це належним чином поінформованим, умисно ухилився від відбуття покарання у вигляді громадських робіт за наступних обставин.

21 липня 2016 року інспектором Тернівського МВ КВІ УДПтС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 було винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію ОСОБА_3 , якого засуджено до покарання у вигляді громадських робіт строком 200 годин за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 07 червня 2016 року, а також відповідно до п.5.1 Розділу ІІ Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, ОСОБА_3 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, про стягнення, які можуть бути накладені, про відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, що він засвідчив особистим підписом.
Того ж дня, 21 липня 2016 року, начальником Тернівського МВ КВІ УДПтС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 було винесено письмове направлення директору КП «ТЖКП» ОСОБА_8 про направлення ОСОБА_3 для відбуття покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Відповідно до розпорядження КП «ТЖКП» від 25 липня 2016 року ОСОБА_3 було прийнято на роботу безоплатно на дільницю «Зеленого господарства».

Згідно табелю за липень 2016 року та серпень 2016 року «Про вихід на роботу» КП «ТЖКП», ОСОБА_3 в період часу з 26 липня 2016 року до 31 серпня 2016 року відпрацював 16 години, але за період зазначеного часу з 26 липня 2016 року до 31 серпня 2016 року ОСОБА_3 повинен був відпрацювати 104 години загального часу.

Згідно табелю за липень 2016 року «Про вихід на роботу» КП «ТЖКП» ОСОБА_3 був зобов`язаний вийти на роботу у період з 26 по 29 липня 2016 року, проте не вийшов на роботу 29 липня 2016 року без поважних на те причин.

Згідно табеля за серпень 2016 року «Про вихід на роботу» КП «ТЖКП» ОСОБА_3 був зобов`язаний вийти на роботу у періоди з 01 по 05 серпня 2016 року, з 08 по 12 серпня, з 15 по 19 серпня, з 22 по 23 серпня, з 25 по 26 серпня, та з 29 по 31 серпня 2016 року.

В період часу з 01 по 04 серпня 2016 року ОСОБА_3 надав лікарняний лист непрацездатності, проте 05 серпня 2016 року на роботу не вийшов без поважних на те причин.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 не вийшов на роботу у період з 08 по 12 серпня 2016 року, йому 15 серпня 2016 року інспектором Тернівського МРВ КВІ УДПтС України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 було винесено на підставі ст.40 КВК України попередження про те, про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбуття покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 389 КК України. Попередження було йому повідомлене, про що мається його підпис в даному попередженні та власноручно написаному поясненні.

Проте, ОСОБА_3 на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та своїми діями продовжив умисно ухилятися від відбування покарання у виді громадських робіт, що підтверджується табелем за серпень 2016 року «Про вихід на роботу» КП «ТЖКП», відповідно до якого ОСОБА_3 у періоди з 15 по 19 серпня, з 22 по 23 серпня, з 25 по 26 серпня, та з 29 по 31 серпня 2016 року на роботу не вийшов, про причини неявки на роботу не повідомив.

Таким чином, ОСОБА_3 , за період часу з 26 липня 2016 року до 31 серпня 2016 року, повинен був відпрацювати загальну суму годин 104, але, згідно вищезазначеного відпрацював за вказаний період часу лише 12 години, за що має 76 години прогулів без поважних причин, тим самим, своїми умисними діями ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.
Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що він дійсно був засуджений вироком суду від 07 червня 2016 року до двохсот годин громадських робіт. Зазначені громадські роботи він не відпрацьовував так як не мав на це бажання та можливості зробити це влітку. Після притягнення його до кримінальної відповідальності за це він зробив для себе належні висновки, працевлаштувався та повністю відбув призначені йому громадські роботи. На даний час він переосмислив такі свої неправильні дії та просить його суворо не карати. Інших злочинів він не скоював та у вчиненому розкаюється.

Зазначені показання обвинуваченого суд визнає допустимими, враховує як такі, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та вважає за можливе покласти їх в основу обвинувального вироку.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд, вислухавши думку учасників судового процесу, які вважали за недоцільне подальше дослідження доказів, визнав недоцільним подальше дослідження доказів по кримінальному провадженню відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, оцінюючи та аналізуючи досліджені під час судового розгляду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України в повному обсязі доведена дослідженими під час судового розгляду доказами.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд приходить до висновку, що в його діях має місце склад злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України - ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд керується ст. 65 КК України та приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а також ті обставини, що обвинувачений винуватість визнав повністю, у вчиненому розкаявся, позитивно характеризується за місцем проживання та проходження військової служби, є учасником бойових дій під час проведення антитерористичної операції, має постійне місце роботи, вкрай позитивно характеризується за місцем роботи, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, має на утриманні людину похилого віку 1926 року народження.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд визнає: - щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд визнає: - рецидив злочинів.

Таким чином, з врахуванням вищевикладених обставин, особи обвинуваченого, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, суд приходить до висновку що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.389 КК України ближче до нижньої межі у виді обмеження волі на строк один рік.

Разом з тим, враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, який розкаявся у вчиненому, а також враховуючи клопотання, що надійшли до суду від громадської організації «Захисники Батьківщини» та від Тернівського відділення Міжнародного товариства з прав людини, в яких зазначено, що обвинувачений є членом вказаних громадських організацій, за час перебування в даних організаціях зарекомендував себе з позитивної сторони, є чуйною людиною, приймає активну участь в діяльності цих організацій, а також доглядає за своєю рідною бабусею 1926 року народження, яка є учасником Великої Вітчизняної війни, враховуючи позитивні характеристики на обвинуваченого за місцем проживання, місцем роботи та місцем проходження військової служби, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку один рік з поденням на нього обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого не було застосовано запобіжний захід під час досудового розслідування, та від прокурора не надійшло відповідне клопотання, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Питання про судові витрати та речові докази по кримінальному провадженню суд не вирішує у зв`язку з їх відсутністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк один рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому негайно в залі суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1