В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 лютого 2017 року Справа № 608/110/17
Номер провадження1-кп/608/64/2017
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
Гр. ОСОБА_6 маючи незняту та непогашену в законному порядку судимість згідно ст.89 КК України, будучи засудженою вироком Бучацького районного суду від 26.04.2016 року за ч.1 ст.185 КК України, на шлях виправлення та перевиховання не стала, а вчинила новий умисний майновий злочин за наступних обставин.
23 грудня 2016 року близько 15.10 годин ОСОБА_6 зайшла в приміщення магазину "Едельвейс", що розташований по АДРЕСА_2 , та побачила, що продавець ОСОБА_8 вийшла із-за прилавку та приймала товар у поставщика, і в цей момент у неї раптово виник злочинний умисел викрасти гроші. Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 підійшла до прилавку та переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, правою рукою відсунула ліву шухляду тумби, звідки таємно, шляхом вільного доступу викрала грошові кошти в сумі 850 гривень та картки поповнень мобільних операторів, а саме "Київстар" на 100 гривень 1 штуку вартістю 102 гривні; "Київстар" на 50 гривень 43 штуки, вартістю 52 гривні кожна; "Лайф" на 40 гривень 3 штуки вартістю 42 гривні кожна; "Водафон" на 40 гривень, 3 штуки, вартістю 42 гривні кожна, "Водафон" на 50 гривень 7 штук вартістю 52 гривні кожна, чим спричинила ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3804 гривні.
Дії обвинуваченої ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , вчинена повторно.
Під час досудового розслідування, 17 січня 2017 року між підозрюваною ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_5 укладена угода про примирення, яка разом з обвинувальним актом направлена до суду.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 суду пояснила що права, надані їй законом у зв`язку з укладенням угоди про примирення розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнана, характер обвинувачення та його суть їй зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до неї у разі затвердження угоди, з нею узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, а саме у таємному викраденні чужого майна , вчиненого повторно за ч. 2 ст. 185 КК України, визнала повністю.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просила затвердити угоду, пояснила, що позиція її добровільна, вона розуміє наслідки угоди.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди на умовах, викладених у ній.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_7 просить затвердити умови укладеної угоди про примиренння.
Розглянувши питання про затвердження угоди про примирення, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному проваджені у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальнного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, який згідно з ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Обставинами, які пом`якшують покарання є активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставини, які обтяжують покарання відсутні.
При цьому судом з`ясовано, що підозрювана цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Крім того, суд переконався, що підозрювана цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.
Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між підозрюваною та потерпілою угода відповідає вимогам КПК України, дії підозрюваної ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджена міра покарання , яка є необхідною і достатньою для її виправлення та попередження нових злочинів, відповідає санкції статті обвинувачення та загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між підозрюваною ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_5 угода про примирення підлягає затвердженню.
Цивільного позову по справі не заявлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 474, 475 КПК України, суд,-
ОСОБА_9 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання встановивши іспитовий термін 1 рік. Покласти обов"язки передбачені п.2,3 ч.1 ст.76 КК України. Остаточне покарання на підставі ст.71 КК України за сукупністю з вироком Бучацького районного суду від 26.04.2016 року у відповідності до якого ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у виді п"ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень , який нею не сплачено, остаточно призначити покарання ОСОБА_6 у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий термін 1 рік та штрафу у виді п"ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, який у відповідності до вимог ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно. Покласти обов"язки передбачені п.2.3 ч.1 ст.76 КК України.
Речові докази:п"ять карток поповнення мобільного оператора "Водафон", на 50 гривень кожна -залишити власнику, а інформація яка міститься на цифровому диску "PHILIPS DVD-R 4.7 GB 120 MIN I-16 х"23.12.2016."- залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченою може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 394 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області черезЧортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1