Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/1464/17
№ провадження 1-кп/541/166/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 серпня 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вітім Ленського району, Якутія, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 27, ч.1 ст. 309 КК України,
в с т а н о в и в :
За обвинувальним актом, у січні 2017 року у ОСОБА_5 виник умисел на отримання незаконного прибутку від збуту наркозалежним особам м. Миргород Полтавської області наркотичного засобу, обіг якого обмежено, - метадону. При цьому, ОСОБА_5 мав намір придбати вказаний наркотичний засіб у невстановлених слідством осіб після підшукання особи, яка погодиться його придбати.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 13.01.2017, близько 18 год. 30 хв., за адресою свого проживання у будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час спілкування з ОСОБА_6 дійсні анкетні дані змінено), з метою незаконного збагачення запропонував останньому придбати наркотичний засіб - метадон за ціною 50 доларів США за 1 г. На вказану пропозицію ОСОБА_6 дійсні анкетні дані змінено) погодився.

Вищевказаними діями, ОСОБА_5 схилив ОСОБА_6 дійсні анкетні дані змінено) до придбання наркотичного засобу.

Органом досудового розслідування протиправні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.4 ст. 27, ч.1 ст. 309 КК України, як підбурення до придбання наркотичного засобу.

30 червня 2017 року у кримінальному провадженні №0000206 між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 27, ч.1 ст. 309 КК України, істотних для кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Також угодою визначено покарання, яке обвинувачений ОСОБА_5 повинен понести, а саме у виді 2-х років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням на іспитовим строк визначений судом.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор під час судового розгляду справи, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 27, ч.1 ст. 309 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати зазначене в угоді покарання.

Захисник ОСОБА_4 просив суд угоду затвердити, як таку, що не суперечить вимогам закону.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК та КК України.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив підбурення до придбання наркотичного засобу , а тому його дії кваліфікує за ч.4 ст. 27, ч.1 ст. 309 КК України, за якою і належить призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Керуючись ст. 314; 373; 374; 475 КПК України, суд,

з а с у д и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 червня 2017 року між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000206.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 27, ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 2-х (двох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_7