Справа № 369/1865/17
Провадження № 1-кс/369/392/17
У Х В А Л А
іменем України
20.02.2017 року м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів, у кримінальному провадженні за № 0000570 від 03.02.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
До суду звернувся слідчий Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів.

Свої вимоги слідчий мотивує тим, що слідчим відділом Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000570 від 03.02.2017 з правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 3 ст. 190, тобто заволодіння чужим майном або придбання права на майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене у великих розмірах.

До Києво-Святошинського ВП надійшла заява ОСОБА_5 , щодо неправомірних дій ОСОБА_6 , що виразились у шахрайському заволодінні майном належним ОСОБА_5 , а саме автомобілем марки «NISSAN MURANO», 2005 р.в.

Допитана в якості потерпілого ОСОБА_5 повідомила, що придбала автомобіль марки «NISSAN MURANO», 2005 р.в., 14.02.2006 в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу в кредит № 82 від 14.02.2006 p., при цьому, вартість автомобілю на момент продажу становила 302 495,00 грн. з ПДВ.

Для купівлі вище вказаного автомобілю ОСОБА_5 було отримано кредит у розмірі 39 587 доларів США в АКБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відповідно до кредитного договору № CL-005/078/2006, який повністю виплачений останньою.

Загальна вартість автомобіля на момент придбання складала приблизно 100 000 доларів США.

Приблизно в березні 2015 року до ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_6 (син покійного чоловіка ОСОБА_5 ) з проханню взяти v користування належний їй автомобіль.

Погодившись на прохання ОСОБА_6 , приблизно у березні 2015 року за місцем проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , остання передала свідоцтво про реєстрацію ТЗ та ключі від автомобіля ОСОБА_6 , при цьому, останній запевнив, що поверне автомобіль за минуванням потреби, або на першу вимогу ОСОБА_5 .

Оскільки ОСОБА_5 повністю довіряла ОСОБА_6 , так як він являється сином її покійного чоловіка, ОСОБА_5 не вимагала написання будь- яких розписок.

В подальшому, після смерті чоловіка ОСОБА_5 - ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 почав уникати зустрічей із ОСОБА_5 , на неодноразові вимоги останньої про повернення належного їй автомобіля ОСОБА_6 не вчинив будь-яких дій по поверненню авто, при цьому продовжує уникати зустрічей та користуватись транспортним засобом.

Таким чином, ОСОБА_6 зловживаючи довірою ОСОБА_5 отримав у користування належний останній автомобіль, який відмовляється повертати.

Відповідно до інформації наданої АІС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » автомобіль марки «NISSAN MURANO», чорного кольору, 2005 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_5 .

На даний час у слідства є достатні підстави вважати, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі від автомобіля та вище вказаний автомобіль перебувають у володінні ОСОБА_6 .

Таким чином, на даному етапі досудового розслідування виникла необхідність у вилученні свідоцтва про реєстрацію ТЗ, автомобіля та ключів від нього.

При цьому, вищезазначені речі, документи та автомобіль перебувають у володінні ОСОБА_6 , а тому незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ з вилученням свідоцтва про реєстрацію ТЗ, автомобіля марки «NISSAN MURANO» та ключів від нього, на даному етапі може зашкодити проведенню подальшого досудового розслідування.

Окрім того, з метою запобігання витоку інформації, на підставі ч.2 ст.163 КПК України, прошу розглянути дане клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходяться автомобіль, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та ключі від автомобіля, з метою запобігання приховування ОСОБА_6 вказаних речей та автомобіля.

Слідчий просив суд надати дозвіл на тимчасовий доступ з можливістю вилучити (здійснити виїмку): оригіналу свідоцтва про реєстрацію ТЗ «NISSAN MURANO», д.н.з. НОМЕР_2 ; автомобіль марки «NISSAN MURANO», чорного кольору, 2005 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 ; ключі від автомобіля марки «NISSAN MURANO». Вказані свідоцтво про реєстрацію ТЗ, автомобіль та ключі перебувають у володінні ОСОБА_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

У відповідності до ч. 1 ст.107 КПК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ст.160 КПК України слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів за погодженням з прокурором. У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання? 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність? 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати? 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи? 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні? 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю? 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Отже слідчий суддя, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки таке не відповідає вимогам п.4 ч. 2 ст. 160 КПК України, а саме в клопотанні слідчим не надано підстав вважати, що зазначені речі та документи перебувають у володінні фізичної особи.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 131, 159,160,163, 164 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів, у кримінальному провадженні за № 0000570 від 03.02.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1