Кримінальне провадження № 629/5260/16-к
Номер провадження 1-кп/629/126/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області, справу за обвинувальним актом по кримінальному провадженню № 0002419 за підозрою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Панютине Лозівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 31 серпня 2016 року близько 09.00 години, рухався на автомобілі ВАЗ-21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у бік перехрестя вул. Кутузова та вул. Моторного в м. Лозова Харківської області, з боку залізничного моста, де збирався повернути вліво на вул. Кутузова. В цей час йому назустріч по вул. Моторного рухався ОСОБА_5 , керуючи скутером «ЕХ 150 G», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Згідно вимог п.16.13 Правил Дорожнього руху України - «Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч». ОСОБА_4 , діючи з необережності, у формі злочинної недбалості, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, у порушення вимог п.16.13 Правил Дорожнього руху України, не переконався в безпеці руху, не надав перевагу у русі ОСОБА_5 , який рухався на скутері по вул. Моторного в зустрічному напрямку по смузі свого руху, в наслідок чого сталося зіткнення між автомобілем ВАЗ-21093, під керуванням ОСОБА_4 , та скутером «ЕХ 150 G», під керуванням ОСОБА_5 .

В результаті ДТП ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: консолідованого (страстающегося) перелому тіла 1-го крижового хребця, який за ступенем тяжкості є середньої тяжкості тілесним ушкодженням.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні в повному обсязі, підтвердив факт і обставини, викладені в обвинувальному акті.

В судовому засіданні судом встановлено, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст. 286 ч. 1 КК України - як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

27.12.2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України, яку вони подали в судовому засіданні.

Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правильної кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.286 ч. 1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачений ОСОБА_4 , а саме: за ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді штрафу двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3400,00 (три тисячі чотириста грн. 00 коп.) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 ч.1 п.1 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст.469 ч.3 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені ст.474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Прокурор просив затвердити зазначену угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст.469, 471 КПК України, міра покарання узгоджена та визначена у межах санкції ч.1 ст. 185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

У кримінальному провадженні судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 374-376, 475 КПК України, суд

з а с у д и в:
Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 27.12.2016 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 3400,00 (три тисячі чотириста грн. 00 коп.) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ: автомобіль ВАЗ-21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 ; скутер «ЕХ 150 G», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 - вважати повернутими власникам.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1