Дата документу Справа № 325/1072/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №325/1072/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1066/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Єнакієве Донецької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.304, ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт.Приазовське Приазовського району Запорізької області, громадянина України, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_10 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_11 - в режимі відеоконференції із Приазовським районним судом Запорізької області,
ВСТАНОВИЛА:
обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Приазовського районного суду Запорізької області від 10 березня 2017 року, яким його засуджено за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.ст.102-103 КК України, до 3 років позбавлення волі; на підставі ч.4 ст.70, ст.ст.102-103 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці.

Застосований відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін. Строк відбування покарання постановлено відраховувати з моменту фактичного його затримання, тобто з 17 жовтня 2016 року, зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_6 період попереднього його ув`язнення з 17 жовтня 2016 року по 28 листопада 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вирок відносно яких не оскаржується, а тому, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, судом не переглядається.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не погоджується з прийнятим відносно нього вироком та вказує на відсутність в матеріалах кримінального провадження достатніх доказів його вини.

В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 вказує на безпідставність не зарахування судом періоду його попереднього ув`язнення з дати постановлення вироку по теперішній час, і просить зарахувати вказаний строк з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що 23 квітня 2016 року, приблизно о 21-00 годині, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , діючи з умислом, направленим на крадіжку чужого майна, за попередньою змовою між собою, прийшли на подвір`я багатоквартирного будинку, розташованого по АДРЕСА_5 , де ОСОБА_6 та ОСОБА_8 пішли до господарських приміщень, а ОСОБА_7 залишився біля вказаного будинку, звідки стежив за навколишнім оточенням, чим сприяв вчиненню крадіжки. Далі ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з корисливих мотивів шляхом зламу замка проникли до господарського приміщення, звідки таємно викрали майно ОСОБА_12 , чим спричинили останній матеріальну шкоду на загальну суму 2900 грн.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_10 , а також захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_11 , які підтримали апеляційну скаргу з врахуванням поданих до неї доповнень; прокурора, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги з врахуванням поданих до неї доповнень; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, засновані на доказах, досліджених в судовому засіданні, належним чином оцінених судом, і, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших, окрім показань обвинуваченого, доказів відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового провадження не оспорювались. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та вірно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до іншого приміщення.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України, судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення. При цьому суд врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується посередньою. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав щиросерде каяття ОСОБА_6 та вчинення злочину у неповнолітньому віці. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, але на мінімальний строк, та вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України.

Обґрунтовано суд призначив остаточне покарання ОСОБА_6 із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України, оскільки злочин ним вчинений до ухвалення попереднього вироку суду відносно нього.

Разом з цим, враховуючи те, що за вироком суду у строк відбування ОСОБА_6 покарання, на підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано період попереднього його ув`язнення з 17 жовтня 2016 року по 28 листопада 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення, та на час апеляційного розгляду обвинувачений тримається у місцях попереднього ув`язнення, колегія суддів вважає, що на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно зарахувати у строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення з 17 жовтня 2016 року по 20 червня 2017 року включно (до дня набрання чинності Закону України №2046-VIІІ від 18 травня 2017 року), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Приазовського районного суду Запорізької області від 10 березня 2017 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.3 ст.185 КК України, залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 період його попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 17 жовтня 2016 року по 20 червня 2017 року включно (до дня набрання чинності Закону України №2046-VIІІ від 18 травня 2017 року), із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, але з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4