Єдиний унікальний номер справи 185/2041/17
Провадження № 1-кп/185/214/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000414 від 12 лютого 2017 року, з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
12 лютого 2017 року приблизно о 10.00 год. ОСОБА_4 знаходячись біля будинку № 13 по вул. Західно-Донбаській м. Павлограда, в сміттєвому контейнері побачив прозорий поліетиленовий пакет, в якому знаходились патрони для вогнепальної зброї. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, без передбаченого п. 9 «Положенням про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року дозволу, порядок отримання якого визначений в Інструкції затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, взяв знайдений пакет з патронами, тобто незаконно придбав, поклав його в кишеню своєї куртки, в якій незаконно зберігав та незаконно носив вказані патрони.

12 лютого 2017 року о 12.45 год. співробітниками Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області під час особистого огляду речей при провадженні у справі про адміністративне правопорушення за фактом дрібного викрадення чужого майна, були виявлені та в подальшому вилучені слідчим вищевказані патрони.

Згідно висновку балістичної експертизи № 20/3.2-90 від 16 лютого 2017 року патрони в кількості дев`яносто п`яти штук надані на дослідження є боєприпасами та придатні до стрільби. Вісімдесят шість патронів є боєприпасами 5,6 мм. Спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення та призначені до стрільби з нарізної спортивної і мисливської зброї: гвинтівок «ТОЗ-8М», СМ-2», «МЦ-3», «МЦ-12», «Стріла-2», карабінів, «ТОЗ-11» та ін.; 9 (дев`ять) є боєприпасами 7,62 мм. Пістолетними патронами зразка 1930 року. Патрони призначені до стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: пістолетів «ТТ» пістолетів-кулеметів, «ППШ», «ППС» та ін.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

09 березня 2017 року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 згоден з кваліфікацією вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався визнати її у судовому засіданні.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України сторони погодились звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання й затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, просив затвердити зазначену угоду.

Прокурор просив затвердити угоду в підготовчому судовому засіданні.

Захисник також просив затвердити укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частина 4 статті 469 КПК України передбачає, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладену між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 від 09 березня 2017 року і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки зі звільненням обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням на 1 рік у відповідності вимог ст. 75 КК України, та покладення на останнього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Міра запобіжного заходу за кримінальним провадженням обвинуваченому не була обрана.

Під час проведення досудового розслідування проводилась балістична експертиза на проведення якої було витрачено 703,68 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 винен у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної експертизи.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 09 березня 2017 року укладену між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього, відповідно до ст. 76 КК України, обов`язки:

періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 703,68 гривень.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, ч.6, ч.7 ст. 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1