Ухвала іменем україни 19 січня 2017 року м. Київ Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
при секретарі ОСОБА_8 ,
за участю:
захисника ОСОБА_9 ,
прокурора ОСОБА_10 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_9 про направлення кримінального провадження № 0003798 за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 і ст. 341, ч. 5 ст. 27 і ст. 341, ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 111 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

в с т а н о в и л а:
До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у порядку ст. 34 КПК України надійшло клопотання захисника ОСОБА_12 про направлення кримінального провадження щодоОСОБА_11 із Старобільського районного суду Луганської області до Печерського районного суду м. Києва.
Клопотання мотивовано тим, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_11 надійшло до Старобільського районного суду Луганської області з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки в обвинувальному акті чітко не зазначається місце вчинення кримінального правопорушення, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК України, це провадження повинен здійснювати суд, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Разом із цим у клопотанні захисник указує на те, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 27і ст. 341 КК України, було вчинено у м. Луганську. Крім того, посилається на те, що Старобільський районний суд Луганської області знаходиться неподалік від зони проведення антитерористичної операції, у зв`язку з чим неможливо буде забезпечити безпеку обвинуваченому ОСОБА_11 та іншим учасникам кримінального провадження; вказує при цьому і на неможливість забезпечення такої безпеки у Печерському районному суді м. Києва з боку органів правопорядку. Поміж іншого, у клопотанні зроблено посилання і на проживання у м. Києві більшості свідків (тобто 16 із 31) як на підставу для передачі провадження до іншого суду.

Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав клопотання і просив його задовольнити, прокурора, який заперечив проти задоволення клопотання, дослідивши інші матеріали провадження, надані на розгляд суду касаційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання задоволенню не підлягає на таких підставах.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення, якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Як убачається з інформації, наданої Старобільським районним судом Луганської області, Генеральна прокуратура України направила обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003798 щодо ОСОБА_11 до Сватівського районного суду Луганської області, оскільки згідно з цим актом дії, в тому числі, були вчинені на території м. Луганська (Ленінський район).
З урахуванням того, що місце вчинення злочину це певна територія, де було розпочато і закінчено діяння або настав злочинний результат, колегія суддів вважає, що Генеральна прокуратура України правильно визначила підсудність цього кримінального провадження суду за місцем настання злочинних наслідків згідно з обвинувальним актом.
Наведене також випливає з клопотання захисника, в якому вказано місце настання злочинних наслідків м. Луганськ.
Відповідно до розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року № 27/0/38-14 територіальну підсудність справ Ленінського районного суду м. Луганська змінено й визначено за Сватівським районним судом Луганської області.
Згідно з ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Луганської області від 10 січня 2017 року це кримінальне провадження було передано із Сватівського районного суду Луганської області до Старобільського районного суду Луганської області.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чив інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.
Абзацом 6 указаної статті передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
Проте визначених законом підстав для передачі кримінального провадження щодо ОСОБА_11 на розгляд іншого суду клопотання захисника не містить.
Наведені у клопотанні твердження про наявність обставин, що можуть бути перешкодою для організації судового розгляду, не є достатніми підставами для задоволення клопотання та зміни підсудності цієї справи.
Також, не є підставою для задоволення клопотання захисника посилання як на підставу для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів проживання більшості свідків на території м. Києва, оскільки це не випливає з даних, наявних у клопотанні, з якого вбачається, що лише 15 із 31 свідка мешкають у м. Києві.
Крім того, як вбачається із даних реєстру матеріалів досудового розслідування, переважна більшість свідків проживають на території Луганської області, що об`єктивно підтверджує посилання прокурора в судовому засіданні про те, що крім свідків жителів м. Києва є більше 40 свідків, які мешкають в Луганській області.
З огляду на викладене підстав, передбачених ч. 1 ст. 34 КПК України, для передачі кримінального провадження щодо ОСОБА_11 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів колегія суддів не вбачає, а виняткових випадків не встановлено.
Таким чином, клопотання захисника ОСОБА_12 слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 32, 34 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Клопотання захисника ОСОБА_12 про направлення кримінального провадження № 0003798 за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27і ст. 341, ч. 5 ст. 27 і ст. 341, ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 111 КК України, із Старобільського районного суду Луганської області до Печерського районного суду м. Києва залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7