Провадження № 11-кп/792/13/17
Справа № 681/1986/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.190, ч.4 ст.27,
ч.2 ст.15 ч.1 ст.369 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

оператора
відеоконференцзв`язку ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_10

та її захисника ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку під час трансляції з приміщення Полонського районного суду, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 11.09.2015 року, за апеляційними скаргами прокурора, захисника обвинуваченої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 на вирок Полонського районного суду від 06 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Котюрженці Полонського району Хмельницької області, жительку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, з вищою освітою, працюючу головним спеціалістом сектору державного земельного кадастру відділу Держгеокадастру у Полонському районі, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не судиму,
визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.27, ч.2 ст.15 ч.1 ст.369 КК України та призначено покарання:
-за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.;
-за ч.4 ст.27, ч.2 ст.15 ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу в розмірі 520 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8840 грн.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань, визначено остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 560 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 9520 грн.
Долю речових доказів вирішено на підставі ст.100 КПК України.
За вироком суду, весною 2015 року ОСОБА_12 , перебуваючи у відділі Держгеокадастру у Полонському районі звернувся до головного спеціаліста цього відділу ОСОБА_10 , з приводу приватизації його дружиною
ОСОБА_9 земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що розташована за межами населеного пункту на території Малошкарівської сільської ради Полонського району, площею 2 га.
Обвинувачена, знаючи порядок і процедуру отримання громадянами у власність земельних ділянок, зазначеної категорії, скориставшись необізнаністю вказаних осіб, вирішила шляхом обману заволодіти їх грошовими коштами, а тому повідомила ОСОБА_12 , що для вирішення їх питання необхідно буде заплатити гроші.
18.06.2015 року ОСОБА_10 , у місці своєї роботи, надала допомогу для ОСОБА_9 у написанні заяви до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (далі Головне управління) про надання дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж згаданої земельної ділянки з метою подальшої передачі її у власність (далі технічна документація).
Після цього, обвинувачена знаючи і розуміючи, що підстав для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_9 не має, вирішила ввести потерпілу в оману та створити в неї переконання щодо необхідності передати службовим особам Головного управління гроші, для прийняття позитивного рішення, які
ОСОБА_10 мала намір привласнити.
З цією метою 09.09.2015 року вона зателефонувала на мобільний телефон ОСОБА_9 , та повідомила, що для останньої буде надано дозвіл на виготовлення технічної документації, лише, якщо вона передасть для ОСОБА_10 гроші в сумі 1000 грн. для послідуючої передачі їх службовим особам Головного управління, які уповноважені прийняти відповідне рішення, а в іншому разі її документи будуть знищені.
11.09.2015 року обвинувачена знову зателефонувала для ОСОБА_9 , якій повідомила про необхідність передачі грошей в сумі 1000 грн. для службових осіб Головного управління, та що гроші потрібно дати для неї 14.09.2015 року, в с. Кустівці Полонського району.
14.09.2015 року приблизно о 9 годині ОСОБА_10 , їдучи на власному автомобілі до м. Хмельницького, в с. Кустівці, зустрілась із ОСОБА_9 , де, під час розмови, отримала від неї 1000 грн., при цьому, вводячи її в оману, запевняла, що гроші передасть службовим особам Головного управління, за видачу ними відповідних наказів, маючи намір привласти отримані від
ОСОБА_9 кошти.
Після отримання вказаних грошей ОСОБА_10 , в цьому ж селі, була затримана працівниками міліції.
В поданій апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду, в частині призначеного покарання, скасувати та ухвалити свій, яким засудити

ОСОБА_10 за ч.1 ст.190 КК України на 2 роки обмеження волі, за ч.4 ст.27, ч.2 ст.15 ч.1 ст.369 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.

Доповнення до апеляційної скарги про визнання доказів допустимими, під час апеляційного розгляду, прокурор не підтримав.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 просить вирок суду скасувати та кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_10 закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, посилаючись на те, що грошові кошти від ОСОБА_9 , в сумі 1000 грн., його підзахисна отримала для того, щоб оплатити послуги за виготовлення технічної документанції на земельну ділянку, площею 2 га, за межами населених пунктів Малошкарівської сільської ради, якою ОСОБА_9 користувалася та користується до цього часу. До вчинення кримінального правопорушення її було спровоковано, а кримінальне провадження сфальсифіковано правоохоронними органами. Вказує, що судом незаконно прийнято до уваги такі недопустимі докази: як показання свідка ОСОБА_12 , оскільки це є показання з чужих слів, які не підтверджуються іншими доказами у кримінальному провадженні; вибіркові показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які жодним чином не підтверджують винуватості ОСОБА_10 , та проігноровано їх показання про обшук автомобіля працівниками міліції без будь-яких підстав. Показання свідка ОСОБА_18 не мають відношення до справи, копія договору №390 від 19.08.2014 року, проект наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не мають юридичної сили, заява ОСОБА_9 від 11.09.2015 року про вчинення злочину не відповідає вимогам кримінального процесуального закону; протокол про результати аудіо-відоеконтролю за особою від 15.09.2015 року, похідні від нього карти пам`яті, оскільки ці матеріали не були відкриті стороною обвинувачення.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, на часткове підтримання поданої апеляційної скарги, лише в частині призначення більш суворого покарання для ОСОБА_10 , обвинуваченої та її захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у них доводи, думку потерпілої про законність та обгрунтованість рішення суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що вони не підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості

ОСОБА_10 у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві) та у вчиненні підбурювання до закінченого замаху на дачу неправомірної вигоди, при зазначених у вироку обставинах, є обгрунтованим, правильним, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджується наведеними у вироку доказами, які суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив, дав належну правову оцінку. Наведені в апеляційних скаргах доводи їх не спростовують.

Так, сама обвинувачена ОСОБА_10 , під час розгляду справи в суді першої інстанції, не заперечувала надання допомоги, за пропозицією

ОСОБА_13 , який підтвердив вказане, для потерпілої ОСОБА_9 у написанні заяви на отримання дозволу на розроблення технічної документації, неодноразове спілкування з останньою та отримання від неї 1000 грн., які мала намір передати для розроблення технічної документації для ОСОБА_9 .

Крім того, винуватість обвинуваченої у вчиненні, інкримінованих їй кримінальних правопорушень, підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_9 про те, що після звернення її чоловіка до начальника відділу Держгеокадастру ОСОБА_19 , ОСОБА_10 надавала їй допомогу у приватизації земельної ділянки та повідомила про необхідність передати

1000 грн. для позитивного вирішення даного питання, які вона передасть іншим особам. Про даний факт вона повідомила органи прокуратури, під контролем яких 14 вересня 2015 року в с.Кустівці передала для обвинуваченої грошові кошти в сумі 1000 грн., що зафіксовано спеціальними пристроями.

Ці показання потерпілої суд обґрунтовано поклав в основу обвинувального вироку, оскільки вони є послідовними, узгоджуються з іншими доказами по справі, наведеними у вироку.

Факт звернення з приводу приватизації земельної ділянки до начальника відділу Держгеокадастру у Полонському районі, який завів його до

ОСОБА_10 , для надання допомоги у вирішенні вказаного питання, а також факт вимоги обвинуваченою, у його дружини ОСОБА_9 , надати їй грошові кошти за оформлення документів, якими вона займалася, підтвердив у своїх показаннях свідок ОСОБА_12 .

За показаннями свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , вони були очевидцями того, як в приміщенні прокуратури Полонського району відбулося оброблення 10 грошових купюр по 100 грн. спеціальним препаратом, а факт виявленння та вилучення, вказаних, грошових купюр у ОСОБА_10 підтвердили у своїх показаннях свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , поняті ОСОБА_16 та ОСОБА_22 .

Показання вказаних свідків підтверджуються даними протоколу №2162 про результати здійснення аудіо-, відеоконтролю за особою, даними перегляду відеозапису (т.2 а.п.181-186).

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_18 , яка працює у Полонському районному виробничому відділі Хмельницької регіональної філії ДП ЦДЗК, з ОСОБА_9 було укладено договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, за що вона сплатила 1500 грн. На початку 2015 року з`ясувалось, що для приватизації ОСОБА_9 земельної ділянки не потрібно виготовляти проект землеустрою, а необхідно було розробити технічну документацію, на що ОСОБА_9 повинна була отримати в Головному управлінні відповідний наказ, за яким вона і звернулася до Головного управління.

Показання потерпілої та вищенаведених свідків, в тому числі і свідка ОСОБА_12 є чіткими, послідовними, узгоджуються між собою, відповідають дослідженим судом матеріалам кримінального провадження та підтверджують винуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, тому суд обгрунтовано взяв їх до уваги та не визнав неналежними доказами, як про це зауважується в апеляційній скарзі захисника обвинуваченої, оскільки будь-яких підстав вважати їх недостовірними, під час розгляду кримінального провадження, здобуто не було.

Крім того, винуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень об`єктивно підтверджується:

-даними наказу Головного управління від 22.07.2014 року №22-2489/14-14СГ про надання дозволу ОСОБА_9 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (т.2 а.п.124);

-даними договору №390 про розроблення проекту землеустрою від 19.08.2014 року, протоколу погодження договірної ціни на виконання робіт, квитанції ВАТ Ощадбанку №174/220 від 29.09.2014 року (т.2 а.п. 139-140), які вказують на укладення між ОСОБА_9 та Полонським відділом земельного кадастру договору, за яким вона сплатила виконавцю 1500 грн.;

-даними заяви ОСОБА_9 від 18.06.2015 року про надання їй дозволу на розробку технічної документації (т.2 а.п.62);

-даними канцелярського зошиту про отримання 20.08.2015 року вищезазначеної заяви ОСОБА_9 (т.2 а.п.56);

-даними проекту наказу Головного управління про надання дозволу ОСОБА_9 на розробку технічної документації про те, що вказаний наказ погоджується і підписується п`ятьма службовими особами Головного управління (т.2 а.п.125).

Суд першої інстанції обґрунтовано критично оцінив показання обвинуваченої та її захисника про отримання грошових коштів ОСОБА_10 у потерпілої для передачі їх у Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут Землеутрою для розробки технічної документації, так як вони суперечать сукупності об`єктивних, досліджених судом доказів, покладених судом в основу доведеності вини обвинуваченої, які узгоджуються між собою.

Судом досліджені усі обставини, з'ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення справи.

Ці та інші, наведені у вироку, докази дають колегії суддів підстави зробити висновок про те, що ОСОБА_10 вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та підбурювання до закінченого замаху на дачу неправомірної вигоди.

Кваліфікація дій ОСОБА_10 за ч.1 ст.190 та ч.4 ст.27 ч.2 ст.15 ч.1 ст.369 КК України, відповідно, є правильною, а доводи обвинуваченої та її захисника, в цій частині, перевірені при апеляційному розгляді справи, однак свого підтвердження не знайшли, є необґрунтованими і суперечать наявним доказам по справі, тому висновків місцевого суду, з приводу доведеності її винуватості і правильності кваліфікації дій, не спростовують.

Твердження апеляційної скарги захисника обвинуваченої про відсутність у матеріалах кримінального провадження доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, оскільки ті, на які посилається суд у вироку, є ненаналежними та недопустимими і не підтверджують її винуватість, та про те, що суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження упереджено, не об`єктивно, без з`ясування обставин, які мають значення для правильного вирішення кримінального провадження, а висновки суду першої інстанції, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, є безпідставними.

Як видно із матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції всебічно, повно і об`єктивно дослідив обставини справи, та на підставі сукупності правильно оцінених доказів, зазначивши при цьому, чому до уваги взяв одні докази та відкинув інші, прийшов до вірного висновку про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.
Такі висновки суду щодо оцінки доказів винуватості обвинуваченої належним чином обґрунтовані та вмотивовані, а вирок суду відповідає вимогам статей 370, 374 КПК України.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що передача грошових коштів потерпілою ОСОБА_9 під аудіо-, відеоконтролем працівників правоохоронних органів здійснювалася з метою отримання доказів злочинної діяльності ОСОБА_10 та на підставі заяви потерпілої ОСОБА_9 , зміст якої вказував на вимагання від неї неправомірної вигоди (т.2 а.п.62). Вищевикладене доводить, що у правоохоронних органів були конкретні та об`єктивні підстави для проведення вказаної негласної слідчої дії, яка, крім того, була здійснена на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Хмельницької області, а також вказує на факт відсутності провокації на вчинення вказаного кримінального правопорушення з боку працівників правоохоронних органів.

В ході судового розгляду судом першої інстанції перевірялось дотримання процесуального закону під час проведення негласної слідчої дії та визнано, що отримані докази є допустимими. У суду немає жодних причин вважати, що без втручання працівників правоохоронних органів вказане кримінальне правопорушення не було б вчинене.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ні обвинуваченою, ні її захисником не надано.

Посилання захисту на недопустимість доказу ухвали слідчого судді Апеляційного суду Хмельницької області, на підставі якої була здійснена вказана негласна слідча дія, оскільки стороною обвинувачення її не було відкрито, у відповідності до вимог ст.290 КПК України, не приймається до уваги з огляду на те, що проведення негласних слідчих дій носить конфіденційний характер і наявність такого дозволу жодним чином не спростовується інформацією, яка викладена в довідці прокуратури Полонського району Хмельницької області від 11.11.2015 року №87-45-15, з якої вбачається, що такий дозвіл надавався в установленому законом порядку, а тому підстав для відхилення такого доказу не було в суді першої інстанції, немає таких і в колегії суддів.

Заява потерпілої ОСОБА_9 від 11 вересня 2015 року (т.2 а.п.4) про вчинення відносно неї кримінального правопорушення була написана потерпілою особисто та містить детальні відомості про вимагання від неї неправомірної вигоди ОСОБА_10 , а тому посилання апеляційної скарги захисника обвинуваченої на те, що вказана заява не відповідає приписам п.4 ч.5 ст.214 КПК України є необгрунтованими і жодним чином не спростовує факту вчинення ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, не звільняє її від кримінальної відповідальності та не впливає на кваліфікацію її дій.

Доводи захисту про те, що потерпіла ОСОБА_9 не попереджена про кримінальну відповідальність, під час написання заяви, відповідно до вимог Положення Про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, не дає підстав визнавати вказану заяву недопустимим доказом, оскільки, під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, перед її допитом, вона була попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і підтвердила вказані обставини.

Також колегія суддів не приймає до уваги й посилання апеляційної скарги на безпідставне визнання належними доказами копії договору №390 від 19.08.2014 року, проекту наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, оскільки, на думку апелянта, вони не мають юридичної сили. Зазначені документи складені уповноваженими на те особами та у передбаченому законом порядку, сумніватися у їх достовірності немає підстав.

Враховуючи викладені обставини, порушень процесуального порядку збирання, наведених у вироку доказів, за матеріалами провадження, на що є посилання в апеляційній скарзі захисника, не встановлено, та судом правильно вирішено питання про їх належність та допустимість.

Необхідним та достатнім, на думку колегії суддів, є і призначене обвинуваченій покарання, як за кожне із кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 та ч.4 ст.27 ч.2 ст.15 ч.1 ст.369 КК України, відповідно, у виді штрафу в розмірах 680 грн. та 8840 грн., відповідно, так і за сукупністю цих злочинів - у виді штрафу в розмірі 9520 грн.

Так відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Із урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх стадії, мотивів і причин вчинення, наслідків, що настали, супільної небезпечності вказаних кримінальних правопорушень та особи обвинуваченої, суд дійшов правильного висновку про призначення ОСОБА_10 саме такого виду покарання.

Крім того, судом правомірно було враховано також і те, що ОСОБА_10 вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення криімнального правопорушення невеликої тяжкості та замаху на злочин середньої тяжкості, виключно позитивно характеризується за місцем роботи і проживання, має на утриманні неповнолітню дитину.

Таке покарання є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів. З таким покаранням погоджується колегія суддів та не вбачає підстав для призначення більш суворого покарання, як це про вимагається в апеляційній скарзі прокурора.

З врахуванням викладених обставин, підстав для задоволення апеляційних скарги прокурора та захисника обвинуваченої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.407, ч.1 ст.418, ст.419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Вирок Полонського районного суду від 06 квітня 2016 року щодо ОСОБА_10 залишити без зміни, а апеляційні скарги прокурора, захисника обвинуваченої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 без задоволення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2