Справа № 346/998/17
Провадження № 1-кп/346/153/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

В складі: головуючого, судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Коломия в залі суду кримінальне провадження №0000154 від 10.02.2017 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, депутатом не обирався, на утриманні нікого не має, на обліках не перебуває, не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України
ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

01 лютого 2017 року близько 19.00 год. ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні інтернет-клубу «Левел», що в м.Коломия по вул. Січових Стрільців, 11, підійшов до столу №7, за яким сидів потерпілий ОСОБА_5 та сів ліворуч нього за сусіднім столом і почав спілкуватись з останнім, слідкуючи за тим, як він грає інтернет-ігри.

Близько 21.00 год. коли ОСОБА_6 встав з-за столу та вийшов на вулицю разом із друзями, то ОСОБА_4 залишився в приміщенні інтернет-клубу і, продовжуючи сидіти за столом, побачив, що біля монітору комп`ютера №7, за яким сидів ОСОБА_6 лежить мобільний телефон марки «Nокіа-220», жовтого кольору, який ОСОБА_6 залишив, коли виходив. При цьому, у ОСОБА_4 виник умисел заволодіти мобільним телефоном ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, керуючись корисливими мотивами, з метою особистого збагачення, таємно заволодів мобільним телефоном марки «Nокіа-220», ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , вартість якого становить 450 грн., в якому була вмонтована сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС Україна» за номером НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_6 .

З викраденим мобільним телефоном ОСОБА_4 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, розпорядившись ним на власний розсуд та спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 450 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

Свою вину в судовому засіданні у вчиненому обвинувачений визнав повністю і пояснив, що проживає із своїм батьком ОСОБА_7 . На обліках в психіатра та нарколога не перебуває. На даний час ніде офіційно не працює, підробляє в м. Коломия, а саме роздає на вулиці рекламні буклети.

01 лютого 2017 року близько 17.30 год. зайшов в приміщення інтернет-клубу під назвою «Левел», який розташований в м. Коломия по вулиці Січових Стрільців, сів біля одного з хлопців, це виявився потерпілий ОСОБА_5 , який грав в ігри на комп`ютері, за камп`ютером №7, дивився як він грав.

Десь приблизно через годину, а саме близько 18.30 год. в зал ввійшов хлопець, якого він знає з вигляду, бо постійно бачив його в даному закладі, однак не знає хто він. Він підійшов до столу і сів грати комп`ютерні ігри біля нього на сусідній стілець праворуч за комп`ютер під №7. Даний хлопець сидів за комп`ютером досить довго.

Далі вказаний хлопець встав з-за комп`ютера та пішов в сторону виходу. Коли він вставав з-за столу, то на столі біля монітору комп`ютера залишив чи забув свій телефон. Це був телефон марки «Nокіа-220», жовтого кольору на клавішах.

Тоді він подивився, щоб вказаний хлопець, який забув телефон та ще кілька хвилин стояв в центрі залу і говорив з іншими хлопцями, пішов геть, тобто в сторону виходу. Переконавшись, що він й справді пішов, в нього виник умисел викрасти мобільний телефон, який вказаний хлопець забув. Він ще кілька хвилин дивився по сторонах, щоб ніхто з присутніх в залі не побачив, як він буде красти даний телефон. Переконавшись, що ніхто не дивиться в його сторону, він підсунув мобільний телефон ближче до себе, після чого накрив його своєю шапкою, а тоді телефон разом з шапкою заховав в внутрішню кишеню куртки та пішов в туалет даного закладу, витягнув телефон, оглянув його і вимкнув його повністю. Також, бачив, що в телефоні була сім-картка. Після цього вийшов з туалету і пішов до себе додому.

Наступного дня, а саме 02.02.2017р. близько 12.00 год. йшов повз магазину «Соломон», що в м. Коломия. Біля вказаного закладу до нього підійшов знайомий з вигляду йому чоловік, який запитав, чи не знає хто продає недорогий бувший у використанні мобільний телефон, тому запропонував купити в нього викрадений телефон, показав телефон даному хлопцю і він купив в нього за 300 гривень. Сім-картку залишив собі.

А на слідуючий день біля кафе «Джем», що в м. Коломия до нього підійшов ще один хлопець, який ходить в інтернет-клуб «Левел» і сказав, що при перегляді камер відео спостереження зафіксовано, що він викрав телефон, тоді він признався в крадіжці і пообіцяв, що поверне даний телефон.

Розшукував хлопця, якому продав телефон, однак тільки 10.02.2017р., віднайшов його та повернув йому 250 гривень, бо більше не мав, а він йому телефон, який здав в Коломийський відділ поліції, де під час огляду в нього було вилучено протоколом огляду вказаний мобільний телефон.

Свою вину у вчиненні крадіжки визнає в повному обсязі, в чому щиро розкаюється і просить суворо не карати, оскільки допомагав слідству, запевняє, що вже не буде подібним займатись.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення повністю доведена показаннями обвинуваченого та доказами, що містяться в обвинувальному акті, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії суд кваліфікує за ст.185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не знаходить.

Обставини, що пом`якшують його покарання суд визнає його щире каяття та сприяння розкриттю злочину, визнання вини в повному обсязі, що позитивно характеризується за місцем проживання, що відшкодував збитки, вперше притягується до кримінальної відповідальності, а тому вважає суд, що обвинуваченому слід призначити основне покарання в межах санкції, встановленої в ст. 185 ч.1 КК України і покарати обвинуваченого штрафом.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.,ст.349,373,374,375 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним за ст. 185 ч.1 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 55 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 935 /дев`ятсот тридцять п`ять/ грн.

Речові докази: оптичний диск із відеозаписом, наданий потерпілим ОСОБА_6 зберігається при матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки «Nокіа-220», ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 з сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС Україна» за номером НОМЕР_4 передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 повернути останньому.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом 30 діб з часу його проголошення.

Суддя ОСОБА_1