Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/1321/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2017 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області -

головуючий-суддя ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці матеріали кримінального провадження №0000029, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.05.2017, які надійшли до суду з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, керівника СФГ Мрія, с. Верхівці Ярмолинецького району, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України,

встановив:

В жовтні 2016 року ОСОБА_5 , будучи керівником селянського фермерського господарства Мрія, зареєстрованого в с. Верхівці Ярмолинецького району Хмельницької області, всупереч вимогам ст. 116-126 Земельного Кодексу України, які регламентують набуття та реалізацію права на землю, без відповідних правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою, з корисливих мотивів, діючи умисно, достеменно знаючи, що він не має права використовувати земельну ділянку державної власності, яка розташована на території Кадиївської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, за межами населених пунктів, за допомогою сільськогосподарської техніки та сторонніх осіб, які не діяли як співвиконавці злочину, оскільки були переконані у законності виконання вказаних робіт, вчинив самовільне зайняття земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 51,8482 га, кадастровий номер :05:003:0004, шляхом її обробки та посіву зернових культур.

Крім того, в квітні 2017 року ОСОБА_6 аналогічним способом вчинив самовільне зайняття земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, площею 37,51,8482 га, кадастровий номер :05:001:0004, шляхом її обробки та посіву бобових культур.

В результаті самовільного зайняття вказаних земельних ділянок ОСОБА_6 заподіяв державі в особі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області значної шкоди, що у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, яка полягає у самовільному використанні землі, як національного багатства, з порушенням вимог чинного законодавства, на загальну суму 148317,38 грн., яка розрахована відповідно до Методики визначення розміру шкоди, затвердженої постановою Кабінету міністрів України від 25.07.2007 №963.

Таким чином, дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 197-1 КК України як самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її власнику.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно за вищевказаних обставин він самовільно зайняв вказані земельні ділянки без відповідних на то правовстановлюючих документів.

23 червня 2017 року між заступником керівника Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. 468, 472 КПК України по даному кримінальному провадженню було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої обвинувачений під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 197-1 КК України, розуміє наслідки укладення та затвердження такої угоди зобов`язався відшкодувати завдану державі шкоду в повному обсязі. В силу чого сторони погодилися на призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 197-1 КК України у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн. В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваній.

Прокурор та обвинувачений у підготовчому судовому засіданні просили затвердити укладену угоду про визнання винуватості.

Захисник не заперечував проти затвердження угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно вимог ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 суд вважає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , не встановлено.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку прокурора, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали позицію прокурора, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, суд вважає за необхідне ухвалити вирок, яким затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України та санкції ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Речових доказів та процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 червня 2017 року, укладену між заступником керівника Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000029, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.05.2017.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Хмельницької області через Ярмолинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя підпис
Копія вірна:

Суддя ОСОБА_1