Справа № 545/1184/16-к
Провадження № 1-кп/545/14/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.02.2017 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтави, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючому в АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 21 січня 2008 року вирком Київського районного суду м.Полтави за ч.2 ст.15, ч.1 ст.289, ч.3 ст.15, ч.2 ст.289, ст.ст.69, 70 КК України до позбавлення волі строком на три роки шість місяців, з іспитовим строком один рік;
- 09 жовтня 2012 року вироком Октябрського районного суду м.Полтави за ч.1, ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на один рік три місяця;
- 21 листопада 2012 року вироком Полтавського районного суду Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на один рік шість місяців;
- 10 грудня 2015 року вироком Полтавського районного суду Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на один рік, з іспитовим строком на один рік,
у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.2 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_10 , який раніше був засуджений Полтавським районним судом Полтавської області 10 грудня 2015року за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на один рік, з іспитовим строком на один рік, на шлях виправлення не став і, маючи непогашену судимість, вчинив нове кримінальне правопорушення.

Так, 21 січня 2016 року ОСОБА_10 приблизно о 15.30 годині, перебуваючи з дозволу власника квартири АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_11 , повторно з корисливих спонукань, таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон «Нокіа 106.1», належний ОСОБА_11 , вартість якого згідно висновку експерта №1202/6 від 12 лютого 2016 року становить 324 грн. та розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріального збитку на вказану суму.

Крім того, 24 січня 2016 року приблизно о 21.00 годині, перебуваючи з дозволу власника квартирі АДРЕСА_3 за місцем проживання ОСОБА_12 , повторно з корисливих спонукань, таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон «Нокіа 200», належний ОСОБА_12 , вартість якого згідно висновку експерта №1202/6 від 12 лютого 2016 року становить 555 грн. та розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріального збитку на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК Українивизнав повністю і дав суду

пояснення за змістом ідентичні обвинувальному акту та описовій частині вироку.

В показаннях він пояснив, що 21 січня 2016 року, знаходячись в с.Абазівка Полтавського району, приблизно о 15.30 годині, перебуваючи з дозволу власника ОСОБА_11 у квартирі останнього, викрав мобільний телефон «Нокіа 106.1», належний ОСОБА_11 , та розпорядився викраденим на власний розсуд. Також, 24 січня 2016 року приблизно о 21.00 годині, перебуваючи в с.Абазівка у з дозволу власника у квартирі, яка належить ОСОБА_12 викрав мобільний телефон «Нокіа 200», належний ОСОБА_12 та розпорядився викраденим на власний розсуд. Щиро розкаюється в своїх протизаконних діях.

Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на виклик суду не з`явилися, подавши на адресу суду заяви про судовий розгляд провадження у їх відсутність, що свідчить про відсутність інтересу в даному провадженні.

Суд вважає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.

За згодою учасників розгляду справи, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, з врахуванням свідчень обвинуваченого, згоди учасників судового провадження, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням поданих доказів, які характеризують особу обвинуваченого та документами, які мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального правопорушення.

При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено учасникам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З врахуванням вище зазначеного, суд дослідив та перевірив представлені по справі докази, надав їм належну оцінку в їх сукупності та приходить до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України, так як своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є крадіжки, вчинені, повторно, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_10 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 , передбачених ст.67 КК України судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_10 за місцем проживання характеризується посередньо, неофіційно працював, на час розгляду провадження не працює, раніше неодноразово судимий, останній раз 10 грудня 2015 року вироком Полтавського районного суду Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на один рік з іспитовим строком один рік. Скоєно кримінальне правопорушення в період іспитового строку.

Обвинувачений ОСОБА_10 одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, скарг на стан здоров`я немає.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого.

Враховуючи встановлені обставини, оцінюючи докази провадження, суд дійшов висновку та вважає, так як обвинувачений ОСОБА_10 скоїв правопорушення в період іспитового строку, згідно вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 10 грудня 2015 року, яким засуджено до позбавлення волі строком на один рік з іспитовим строком один рік, судимість не знята та не погашена, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та відносно обвинуваченого ОСОБА_10 необхідно обрати покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк. Застосування до обвинуваченого ст.ст.69,

75 КК України з врахуванням вищезазначених висновків, суд не вбачає.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за ч.2 ст.185 КК України та покарання, згідно вироку від 10 грудня 2015 рокуПолтавського районного суду Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України, ст.75 КК України, остаточне призначити покарання у вигляді реального позбавлення волі, якого суд вважає необхідне і достатнє для його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів.

Оскільки обвинувачений засуджується до покарання, яке має відбувати реально, то суд вважає за необхідне з метою уникнення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та виконання покарання за цим вироком, обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Строк покарання ОСОБА_10 слід рахувати з часу його затримання тобто з 01 лютого 2017 року.
Цивільні позови по справі не заявлені.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази: мобільний телефон «Нокіа 200», переданий потерпілій ОСОБА_12 , повернути власнику ОСОБА_12 ; мобільний телефон «Нокіа 106.1», переданий потерпілому ОСОБА_11 , повернути власнику ОСОБА_11 ; два договори про надання кредиту та два чеки, долучені до кримінального провадження, залишити при кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.368, 370-374 КПК України,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 10 грудня 2015 року і за сукупністю вироків визначити остаточно покарання у виді позбавлення волі строком на один рік один місяць.

До набрання вироком законної сили обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_10 обчислювати з часу його затримання тобто з 01 лютого 2017 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання за цим вироком зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_10 з 01.02.2017 року до вступу вироку в законну силу із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: мобільний телефон «Нокіа 200», який знаходиться під зберігальною розпискою у потерпілої ОСОБА_12 , повернути власнику ОСОБА_12 ; мобільний телефон «Нокіа 106.1», який знаходиться під зберігальною розпискою у потерпілого ОСОБА_11 , повернути власнику ОСОБА_11 ; два договори про надання кредиту та два чеки, долучені до кримінального провадження, залишити при кримінальному провадженні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілим.

Суддя: ОСОБА_1