Справа № 214/7458/16-к
1-кп/214/305/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, кримінальне провадження внесеного до ЄРДР за №0003210 від 04.11.2016 року, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубровка, Могильовської області, Респупліки Білорусь, білоруса, громадянина України непрацюючого, інваліда 2-ї групи, одруженого, маючого середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,
який обвинувачується у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , приблизно в 1989 році у невстановленої досудовим слідством особи, при невстановлених обставинах, отримав підроблений документ посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 26.051989 року категорії «В», «С», «D», «Е» на ім`я ОСОБА_5 .
04.11.2016 року, приблизно о 11:00 годині ОСОБА_5 знаходячись у приміщенні Територіального сервісного центру 1243 Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг вул. Волгоградська,11, з метою отримання посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «А1», надав уповноваженій особі Територіального центру 1243 ОСОБА_6 , завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 категорії «В», «С», «D», «Е» від 26.05.1989 року, виданого МРЕВ м. Києва на ім`я ОСОБА_5 .
Відповідно до довідки за вих. № 31/26/42-788 від 02.11.2016 року, наданою Територіальним сервісним центром 8041 Регіонального сервісного центру МВС у м.Києві, згідно наявних облікових даних Національної автоматизованої системи МВС АІС «ДАІ-2000» станом на 02.11.2016 року посвідчення водія серії НОМЕР_1 в м. Києві не видавалось. Згідно Довідника ГУ МВС СРСР 1981 року, посвідчення водія серії № № НОМЕР_2 видавались РЕП Брестської області, ОСОБА_5 посвідчення водія в м.Києві не отримував.
Відповідно до висновку експерта за № 4/2.1,2.3-799 від 23.11.2016 року захисна сітка представленого на дослідження посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на імя ОСОБА_5 , наданого на експертизу, виконана способом плоского друку. Реквізити, графи, серійний номер та вихідні типографські дані документа виконані способом високого друку за допомогою фотоцинкографського кліше.
Бланк представленого на дослідження посвідчення водія серії НОМЕР_1 не відповідає встановленому зразку і виготовлено не на підприємстві, яке здійснювало випуск таких бланків.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 належить кваліфікувати за ч. 4 ст. 358 КК України за ознакою використання завідомо підробленого документу.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодний з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 просила суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену у його присутності, між підозрюваним та прокурором.
Прокурор підтримав укладену з обвинуваченим угоду та просив її затвердити.
Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечували щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про затвердження угоди.
Дослідивши угоду від 15.12.2016 року про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_5 по кримінальному провадженні №0003210 від 15.12.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, яка укладена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , суд вважає, що вона відповідає положенням ст. 472 КПК України, а також встановлено, що вона укладена обвинуваченим ОСОБА_5 добровільно.
При проведенні підготовчого судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє: права, передбачені абзацом 1 та 4 п.1 ч. 4 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, відповідно до ст.476 КПК України.
За таких підстав суд вважає доведеним в підготовчому засіданні, що ОСОБА_5 використав завідомо підроблений документ, у зв`язку з чим його дії було правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України за ознаками: використання завідомо підробленого документу.
При призначені покарання визначеного угодою від 15.12.2016 року суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому визначається щире каяття.
Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 , узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, покарання за ч.4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Також суд, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати
пов`язані з проведенням техніко-криміналістичної експертизи в сумі 879 грн. 60 коп. (Т.1 а.с. 15).
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 314, 369, 371-374, 475 КК України, суд -
УХВАЛИВ:
Угоду від 15 грудня 2016 року про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_5 по кримінальному провадженні №0003210 за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 15.12.2016 року покарання у вигляді штрафу у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати пов`язані з проведенням техніко-криміналістичної експертизи в сумі 879 грн. 60 коп.
Речовий доказ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 категорії «В», «С», «D», «Е» від 26.05.1989 року, виданого МРЕВ м. Києва на ім`я ОСОБА_5 , який находиться на зберіганні в камері схову Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській обрості - знищити (Т.1, а.с.16 ).
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: ОСОБА_1