Номер провадження 11-кп/775/428/2017

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмут

в складі:

головуючої ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула в відкритому судовому засіданні в м.Бахмут апеляційну скаргу прокурора на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Часів Яр, Артемівської міської ради Донецької області, українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, з середньою - спеціальною освітою, в силу ст. 89 КК України не судимого, який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним та призначено покарання за ст..309 ч.2 КК України - у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2 роки. -

ВСТАНОВИЛА:

Обвинуваченим ОСОБА_6 було скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 ч.2 КК України, за наступних обставин.

25.09.2016 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 знаходячись на ділянці місцевості поблизу с. Марково Костянтинівського району Донецької області у яру, діючи умисно, з метою незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу, для особистого його вживання шляхом паління, не переслідуючи мети збуту, не маючи відповідного дозволу, ігноруючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, зірвав невстановлену кількість рослин роду конопель зі стеблами, з листям та верхівковими частинами, без коріння, тим самим незаконно придбав не встановлену слідством кількість особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу не висушеного. В цей же день, приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 перевіз вищевказаний канабіс велосипедом до свого місця мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , і розклав на шафі в приміщенні будинку сушити, тим самим незаконно зберігав наркотичний засіб для особистого вживання шляхом паління, не переслідуючи мету збуту. В подальшому 27.09.2016 року (точний час слідством не встановлений), ОСОБА_6 продовжуючи свою злочинну діяльність, знаходячись за адресою свого мешкання, переконавшись, що канабіс, залишений ним 25.09.2016 р. висох, руками зірвав зі стебель верхівки з листям, тим самим незаконно виготовив наркотичний засіб. Далі зірвані верхівки і листя особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу ОСОБА_6 склав у пластикову ємкість жовтого кольору, яку в подальшому 05.10.2016 р. приблизно о 07 годині 30 хвилин, вивіз до лісосмуги, яка розташована поблизу озера «Дніпровський» у м. Часів Ярі, Бахмутського району, Донецької області, і сховав її, закопавши у землю, з метою її подальшого вживання, не переслідуючи мету збуту.

12 жовтня 2016 року, у період часу з 15 години 07 хвилин до 15 години 20 хвилин, в ході проведення огляду місця події, на ділянці лісосмуги, яка розташована поблизу озера «Дніпровський» у м. Часів Ярі, Бахмутського району, Донецької області, в присутності двох понятих та за участю ОСОБА_6 було виявлено та вилучено пластикову ємкість жовтого кольору, всередині якої знаходилися верхівкові частини рослини масою 664 г, які є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом і маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 558 г, яка згідно з Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 29.07.2010 року № 634 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.10.2010 року № 900/18195, яким внесено зміни до Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 р. № 188 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.08.2000 р. № 512/4733 (Таблиця № 1) відноситься до великих розмірів і який ОСОБА_6 діючи умисно, незаконно придбав, виготовив та зберігав, для особистого вживання шляхом паління, не переслідуючи мети збуту.

У апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про скасування вироку у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, апелянт прохає постановити новий вирок і призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі..

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та захисника, які прохали залишити вирок без змін, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що вона задоволенню не підлягає, а вирок суду слід залишити без змін, за таких підстав.

Фактичні обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення апелянтом не оскаржуються.

Згідно з частиною другої статті 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання.

Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи покарання, суд відповідно до вказаних статей кримінального закону врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який в силу ст.89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога із діагнозом: вживання наркотичних засобів (каннабіс), синдром наркотичної залежності, розладів психіки не має, не працює, але має тимчасові заробітки, має постійне місце проживання, хворіє на тяжку хворобу, що підтверджується медичними довідками; пом`якшуючу покарання обставину щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину.

Колегія суддів також зазначає, що із обставин справи вбачається, що ОСОБА_6 сам себе викрив, показав представникам правоохоронних органів, де він сховав наркотичні засоби.

Посилання апелянта на те, що по суті обтяжує покарання великий розмір вилученого наркотичного засобу не є правильним з огляду на вимоги ч.4 ст.67 КК України.

З огляду на вищезазначене колегія суддів вважає правомірним застосування судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 вимог ст.ст. 75, 76 КК України, приймає до уваги процесуальну і соціальну поведінку ОСОБА_6 .

Із постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 23.01.2014 року (справа № 5-48 кс13) вбачається, що загальні засади призначення покарання (ст..65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Призначене ОСОБА_6 покарання є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення й попередження нових злочинів.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора, є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

На ухвалу сторони можуть подати касаційні скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення цієї ухвали.

Судді: