Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/319/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.06.2017 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000270 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24 січня 2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданове, Ульяновського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одружений, не працює, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-17.12.2012 року Ульяновським районним судом Кіровоградської області (далі тим же судом) за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 місяців. На підставі ст..75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, іспитовим строком 1 рік;

-29.04.2013 року тим же судом за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. На підставі ст..75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, іспитовим строком 2 роки;

-27.02.2014 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області (далі тим же судом) за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 7 місяці. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.07.2014 року звільнений від відбування покарання на підставі п. «а» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2014 році»;

-18.03.2016 року тим же судом за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, з встановленням випробувального строку відповідно до ст. 75 КК України строком 1 рік;

-04.04.2016 року тим же судом за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст..75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, іспитовим строком 2 роки; Вироком апеляційного суду Кіровоградської області від 29.09.2016 року скасовано зазначений вирок в частині призначеного покарання. Призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. В порядку ч.4 ст.70 КК України призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, іспитовим строком 2 роки;

засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України даний вирок та вирок апеляційного суду Кіровоградської області від 29.09.2016 року щодо ОСОБА_6 виконувати самостійно.

Доля речових доказів вирішена відповідно до ст.100 КПК України

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинене повторно, поєднане із проникненням у житло.

Так, 20.02.2016 року ОСОБА_6 , будучи раніше судимий та маючи непогашену судимість за умисні злочини проти власності, перебував в АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний намір на вчинення повторного, таємного викрадення майна, належного ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки ОСОБА_6 був достовірно обізнаний, що за вказаною адресою потерпіла відсутня та його протиправні дії не будуть помічені сторонніми особами. Цього ж дня, близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_6 , реалізовуючи вказаний злочинний умисел, діючи повторно та цілеспрямовано, з корисливого мотиву, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, підійшов до вікна квартири АДРЕСА_4 , належної ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , де усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, упевнившись у відсутності власника та сторонніх осіб, за допомогою каменя пошкодив скляну шибку вікна, в результаті чого незаконно проник до житлової квартири, звідки таємно, повторно викрав безпровідний маршрутизатор «ТР-LINK», моделі «TL-WR740N», вартість якого відповідно до висновку експерта від 10.06.2016 становить 350,00 грн., ігрову приставку, марки «Sony» вартість якої відповідно до висновку експерта від 10.06.2016 становить 400,00 грн., акустичну колонку марки «F&D», вартість якої відповідно до висновку експерта від 10.06.2016 становить 100,00 грн., акустичну колонку марки «microlab», вартість якої відповідно до висновку експерта від 10.06.2016 становить 150,00 грн. Одержавши можливість вільно розпоряджатися викраденим майном ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме продав свідкам ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які не були обізнані у його злочинних діях.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_9 заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 1000 грн.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 , просить вирок районного суду щодо нього змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 24.01.2017 року по день набрання вироком законної сили. В решті вирок районного суду щодо обвинуваченого залишити без зміни. Свої вимоги мотивував тим, що згідно резолютивної частини оскаржуваного вироку суд обрав обвинуваченому міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироку законної сили. Суд також зазначив про те, що строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_6 необхідно обчислювати з часу затримання з 24.01.2017 року, тобто з дня постановлення вироку та затримання в залі суду. Разом з тим, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України у строк попереднього ув`язнення включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження. Однак, судом вказані вимоги закону не враховано, що з 24.01.2017 року по день набрання вироком законної сили перебуватиме під вартою у місцях попереднього ув`язнення у зв`язку з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свої апеляційні вимоги і просив їх задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали думку прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Розглянувши справу в межах поданої апеляцій, в якій не оспорюються фактичні обставини кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій обвинуваченого, встановлено, що викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, за що його засуджено, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які є взаємоузгодженими між собою, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних на законних підставах і досліджених у судовому засіданні доказах.

Суд першої інстанції, об`єктивно встановивши фактичні обставини справи, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 та правильно кваліфікував дії останнього за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднану з проникненням у житло.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції, в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, які передбачені ст. 65 КК України, та призначив покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України за якою його засуджено.

При призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував тяжкість кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Характеризуючи особу обвинуваченого, районний суд прийняв до уваги, що ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується посередньо, розкаявся в скоєному.

Обставиною, що пом`якшує покарання судом правильно визнано сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_6 лише за умови ізоляції його від суспільства на строк, який визначив суд першої інстанції, оскільки останньому раніше неодноразово надавалася можливість зробити належні висновки щодо своєї поведінки та способу життя, натомість ним вчинено новий умисний злочин в сфері злочинів проти власності.

Вказане покарання, на думку колегії суддів, є виваженим.

Разом з тим, апеляційні доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу.

Так, відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.

При цьому ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», передбачено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Як вбачається з вироку суду ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та взято під варту у залі суду. Також визначено, що строк відбування покарання обвинуваченому слід обчислювати з часу затримання, тобто з 24.01.2017 року.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_6 слід зарахувати у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 24.01.2017 року по день набрання вироком законної сили.

З огляду на викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції - зміні в частині зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання. У решті вирок суду слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24 січня 2017 року щодо ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України змінити.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 24.01.2017 року по день набрання вироком законної сили, тобто по 8.06.2017 року включно.

В решті вирок районного суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2