Ухвала іменем україни 31 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2013 року й ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2013 року,
в с т а н о в и л а:

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, засуджений 13 січня 2017 року звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою та клопотанням про поновлення йому строку на касаційне оскарження вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2013 року й ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2013 року.
Поважність пропуску строку касаційного оскарження зазначених судових рішень ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що він юридично не освічений, та на час звернення з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції у 2013 році не користувався послугами захисника.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали провадження за касаційними скаргами засудженого, колегія суддів вважає, що клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не підлягає задоволенню на таких підставах.
Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантування правової визначеності і забезпечення того, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу. Це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну правову позицію.
Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнювали можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Як убачається з матеріалів провадження № 5-10150ск13 за касаційними скаргами ОСОБА_4 засуджений 06 грудня 2013 року, в межах строку на касаційне оскарження вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2013 року й ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2013 року, звертався до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на зазначені судові рішення, за наслідками розгляду якої колегією суддів ВССУ на підставі ч. 2 ст. 428 КПК постановлено ухвалу від 23 грудня 2013 року про відмову у відкритті касаційного провадження. Копію вказаного рішення було направлено до Петрівської виправної колонії для вручення засудженому.
На думку колегії суддів, ОСОБА_4 , подавши скаргу від 06 грудня 2013 року, реалізував своє право на касаційне оскарження рішень судів першої й апеляційної інстанцій протягом встановленого законом строку. Посилання засудженого на те, що під час звернення до касаційного суду в нього не було захисника є необґрунтованим, оскільки відповідно до оскаржуваних рішень, інтереси ОСОБА_4 в цих судах представляв професійний захисник.
Таким чином, наведені засудженим обставини не свідчать про відсутність у нього об`єктивної можливості протягом трьох років після спливу строку касаційного оскарження звернутися до суду касаційної інстанції зі скаргою, а також про наявність поважних причин пропуску строку, передбаченого ч. 2 ст. 426 КПК.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Оскільки касаційну скаргу подано з пропуском встановленого законом строку, а суд касаційної інстанції за клопотанням засудженого не знаходить підстав для його поновлення, касаційна скарга підлягає поверненню.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 в поновленні строку на касаційне оскарження вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2013 року й ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2013 року та повернути йому касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3