Провадження № 1-кп/760/1231/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Києві кримінальне провадження, що внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0006897 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 15.06.2011 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст. 185,75 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 09.11.2011 року тим же судом за ч.1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень; 15.03.2012 року тим же судом за ч.2 ст. 309 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, звільнений 15.07.2014 року на підставі Закону України « Про амністію», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

У вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 будучи раніше судимий в тому числі за корисливий злочин, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена, висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову повторно вчинив умисне корисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

19.06.2017 року приблизно о 08 год.45 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 проходячи повз одного з корпусів Київської міської клінічної лікарні № 6, що за адресою: м. Київ, проспект Комарова,3 побачив поряд з парканом велосипед біло-чорного кольору марки « ХВЗ М 1530», що належить потерпілому ОСОБА_5 , який вирішив таємно вкрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного особистого матеріального збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 підійшов до велосипеду та почав зламувати навісний замок, яким той був прикріплений до паркану, але був помічений ОСОБА_6 , яка почала вимагати від нього припинити свої дії. Обвинувачений розуміючи, що його дії відкрито, продовжив зламувати навісний замок, та зламавши з викраденим велосипедом з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому майнову шкоду у розмірі 3700 гривень.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, і пояснив суду, що 19.06.2017 року приблизно о 08 год.30 хв. проходив повз корпуса лікарні, де біля паркану побачив велосипед. У нього виникло бажання його викрасти. Він підійшов до велосипеда, викруткою, яку мав при собі став зламувати замок. В цей час підійшла якась жінка і почала вимагати припинити дії, на що він їй відповів, що ключ від замка втратив і продовжував зламувати замок. Коли зламав замок, сів на велосипед і поїхав, але приблизно через 800 метрів був затриманий охоронцями.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що 19.06.2017 року біля 07 год. залишив велосипед біля лікарні, попередньо пристибнув його замком до паркану. Після 09 години дізнався від охоронця, що велосипед викрали. Просив строго не карати обвинуваченого.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням зазначених обставин, суд вважає дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесення злочину, згідно ст.12 КК України, до категорії тяжких, обстановку і спосіб вчинення злочину, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який не працює, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у психіатра і нарколога не перебуває, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставинами, відповідно до вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття і повне визнання вини.

Обставин, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Під час проведення досудового розслідування експертами Київського міського НДЕКЦГ Головного управління МВС України в м. Києві проводилась товарознавча експертиза № 12-4/737тв від 05.07.2017 року витрати на проведення якої складають 197.74 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений винний у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної криміналістичної експертизи у розмірі 197,74 гривень.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 /Чотири/ роки.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 19.06.2017 року по 21 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 22 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази: велосипед марки « ХВЗ М-1530» переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили залишити у розпорядженні останнього, навісний замок, викрутку у формі букви « Г», які знаходяться в камері схову Солом`янського УП ГУ НП у м.Києві- знищити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 197,74 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .