Справа№751/4134/17
Провадження№1-в/751/292/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2017 року м.Чернігів

СУДДЯ НОВОЗАВОДСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ

ОСОБА_1
розглянувши в порядку прийняття клопотання ОСОБА_2 про звільнення за хворобою, яка перешкоджає відбуванню покарання,

В С Т А Н О В И Л А:

10.07.2017 року до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою.

Вивчивши зміст клопотання, приходжу до висновку, що клопотання засудженого підлягає поверненню з наступних підстав:

Згідно ч. 2 ст. 539 КПК України, розгляд клопотання про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку щодо засуджених, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців здійснюється місцевими судами за місцем відбування покарання.

Слідчий ізолятор вважається місцем тимчасового перебування, та не є місцем відбування покарання, за виключенням обмеженої кількості осіб, які залишаються для господарського обслуговування.

До клопотання не додано документів, які б підтверджували, що вирок відносно засудженого ОСОБА_2 вступив в законну силу та виконується у Чернігівському слідчому ізоляторі; клопотання про звільнення від подальшого відбування за хворою подано до Новозаводського районного суду м. Чернігова, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений тимчасово перебуває (рахується за Деснянським районним судом міста Чернігова), за місцем знаходження слідчого ізолятора. Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, передбачених законом.

Оскільки КПК України не визначає, який суд має право розглядати такі клопотання, при вирішенні зазначеного питання слід виходити із вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилаються висновок лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

Таким чином, під час виконання вироку, питання застосування ст.84 КК України, має вирішуватися згідно ч.5 ст.154 КВК України за поданням начальника органу або установи виконання покарань і відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, оскільки саме цей суд має можливість повно, об`єктивно та без зайвих зволікань розглянути клопотання.

За таких підстав, клопотання про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою, яке подано засудженим до місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого він утримується тимчасово, підлягає поверненню особі, яка його подала, із роз`ясненням права та порядку звернення.

На підставі викладеного та керуючись ч. 6 ст. 9, ст.ст.372, 395, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України,

УХВАЛИЛА :
Клопотання ОСОБА_2 про звільнення за хворобою, яка перешкоджає відбуванню покарання - повернути особі, що її надіслала.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що повернення клопотання не перешкоджає повторному зверненню до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3