АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/877/17 Справа № 205/4327/17 Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянки України, раніше не судимої в силу ст.. 89 КК України, офіційно не працевлаштованої, неодруженої, маючи на утриманні неповнолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА :
Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 , та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до до 24 годин 00 хвилин 05 вересня 2017 року включно.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що прокурором надано достатньо доказів наявності обґрунтованої підозри у причетності ОСОБА_7 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та сукупність обставин про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ст.177 КПК України, а саме: можливості переховування від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, вважав за необхідне застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на підставі ч.4 ст. 183 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до його підзахисної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування вимог скарги вказує на те, що суд належним чином не врахував необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, відсутність підстав та ризиків, передбачених КПК України, а ті, що зазначені в клопотанні, є безпідставними, дані про особу підозрюваної, а також те, що прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваної ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 , які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Так, з матеріалів провадження вбачається що, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати її у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема протоколами допитів свідків, підозрюваної, протоколами огляду місця події, огляду трупа, вилученими речовими доказами, які долучені до матеріалів кримінального провадження. Таким чином, доводи сторони захисту щодо недоведеності обґрунтованості підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 злочину не можуть бути прийняті до уваги у зв`язку з вищенаведеним.

Також, приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував, що існують обґрунтовані ризики переховування підозрюваної від суду за скоєння тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, а також, що підозрювана, знаходячись на свободі, може вчинити інший злочин, ухилитися від слідства та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим обґрунтовано прийшов до висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.

Доводи ж апелянта про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги дані, які характеризують особу його підзахисної та наявність на її утриманні неповнолітньої дитини та матері похилого віку, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки зазначені в апеляції підстави були враховані судом під час вирішення питання про обрання підозрюваній більш м`якого запобіжного заходу, однак вони не вплинули на правильність висновків суду, тому що ризики, зазначені в ухвалі суду, є реальними, і запобігти їхньому уникненню, окрім як застосуванням найбільш суворого запобіжного заходу неможливо, а тому судом першої інстанції було обгрунтовано задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3