Справа № 185/2510/17
Провадження № 1-кс/185/506/17
У Х В А Л А
27 березня 2017 року слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , в присутності підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, має середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою -

В С Т А Н О В И В :

Клопотанням слідчого, яке надійшло до суду 27 березня 2017року, погодженим з прокурором, порушується питання про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Відповідно до матеріалів, якими слідчий обґрунтовує клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 15.12.2016 року приблизно о 23.00 годин з метою протиправного вилучення чужого майна та звернення його на свою користь, достовірно знаючи що в будинку АДРЕСА_1 власниці ОСОБА_7 немає, а на території двору та в будинку знаходяться цінні речі, прибув до вказаного домоволодіння. Відкривши хвіртку зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії є непоміченими, за допомогою знайденого у дворі каменю, розбив скло віконної рами житлового будинку та через розбите вікно протиправно проник до вказаного будинку. Оглянувши приміщення будинку, ОСОБА_6 , переслідуючи корисливі мотиви направлені на протиправне отримання матеріальної вигоди, виявив на печі у кухонній кімнаті металеву плиту, яку вирішив викрасти. Після того ОСОБА_6 руками витягнув вказану металеву плиту з печі та виніс з будинку на вулицю для подальшого викрадення.

Після того, ОСОБА_6 продовжуючи свій єдиний злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , за допомогою металевого прута, який він знайшов на території домоволодіння, зірвав навісний замок на дверях сараю та протиправно проник до приміщення сараю. Оглянувши приміщення сараю ОСОБА_6 виявив водяний електричний насос марки «Харків», який вирішив викрасти. Після того ОСОБА_6 виніс з сараю на вулицю вказаний водяний електричний насос для подальшого викрадення.

Після того, ОСОБА_6 , таємно, повторно викрав вищевказану металеву плиту та водяний електронасос марки «Харків», які належать потерпілій ОСОБА_7 , з місця злочину зник та розпорядився викраденим майном на свій розсуд - продав.

Вказаним злочином ОСОБА_6 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 222-17 від 23.01.2017 року заподіяв потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 2 151,80 гривень.

22.12.2016 року відомості про вказане кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР за № 0003215, попередня правова кваліфікація органів досудового розслідування дій ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло.

Крім того, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 в період часу з 08 до 10 лютого 2017 року, більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено, приблизно о 09.00 годин, достовірно знаючи, що в квартирі АДРЕСА_3 ніхто не проживає, а всередині квартири є цінні речі, домовилися спільно проникнути до вказаної квартири та викрасти звідти цінне майно.

Одразу після того ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_8 , за попередньою змовою, розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, але не бажаючи відмовлятись від своїх злочинних намірів, скориставшись що за їх діями ніхто не спостерігає та вони ніким не помічені, таємно, домовившись спільно виконати протиправні дії для досягнення єдиної протиправної мети, що полягала у заволодінні чужим майном, прибули до квартири АДРЕСА_3 . Знаходячись у під`їзді будинку, біля дверей вказаної квартири ОСОБА_8 реалізуючи спільний злочинний умисел, шляхом удару ногою у двері, зламав кріплення замків вхідних дверей квартири та після того ОСОБА_6 разом зі ОСОБА_8 незаконно проникли до приміщення вказаної квартири.

Оглянувши приміщення будинку, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_8 , переслідуючи корисливі мотиви направлені на протиправне отримання матеріальної вигоди, виявили газову плиту марки «Електра 1001» білого кольору, яка знаходилася у кухонній кімнаті квартири та спільно вирішили її викрасти. Після того? ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_8 таємно, повторно викрали з вказаної квартири газову плиту марки «Електра 1001» білого кольору, з викраденою плитою з місця злочину зникли та розпорядилися нею на свій розсуд - продали.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_8 спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 188,33 гривень, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1155-17 від 15.03.2017 року.

16.02.2017 року відомості про вказане кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР за № 0000451, попередня правова кваліфікація органів досудового розслідування дій ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 15 лютого 2017 року приблизно о 13.00 годин, достовірно знаючи, що в квартирі АДРЕСА_3 ніхто не проживає, а в кухонній кімнаті квартири є холодильник марки «Днепр-2», домовилися спільно проникнути до вказаної квартири та викрасти звідти вказаний холодильник.

Одразу після того, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 за попередньою змовою, таємно, домовившись спільно виконати протиправні дії для досягення єдиної мети, що полягала у заволодінні чужим майном, прибули до квартири АДРЕСА_3 . Знаходячись у під`їзді будинку, біля дверей вказаної квартири ОСОБА_8 реалізуючи спільний злочинний умисел, шляхом удару плечем у двері, зламав кріплення замків вхідних дверей квартири та після того ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 незаконно проникли до приміщення вказаної квартири де винесли з кухонної кімнати вказаний холодильник на балкон, та скинули його з балкону вказаної квартири на землю. Після того, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 вийшли з вказаної квартири, а потім з будинку та пішли до розбитого холодильника, який лежав на землі, за будинком, з метою його перенесення.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_8 могли спричинити потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 166,67 грн., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1155-17 від 15.03.2017 року.

15.02.2017 року відомості про вказане кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР за № 0000450, попередня правова кваліфікація органів досудового розслідування дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вичинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваного ОСОБА_6 має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки він вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, не працює, не має постійного та законного джерела прибутку, що свідчить про відсутність якихось міцних соціальних зв`язків, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від відбування суворого покарання в разі доведеності його вини, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою зміни показів на свою користь, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що дає підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого заперечував проти застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати більш м`який запобіжний західу.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Прокурором доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_10 провадиться досудове розслідування, оскільки дані факти постановою прокурора від 22.03.2017 року об`єднані в одне провадження за № 0003215.

25 березня 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України .

Згідно п.п.1-5 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На виконання вказаних вимог Закону, відповідно до матеріалів клопотання відносно ОСОБА_6 , останній є особою, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином та за яке законом передбачена міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, яке вчинив у період видбуття умовного покарання, не працює, раніше неодноразово судимий, в т.ч. за злочини проти власності.

Поряд з цим, додані до клопотання слідчого покази потерпілих, свідка, протоколи огляду місця події, є вагомими і достатньо повно обґрунтовують підозру відносно ОСОБА_6 щодо вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, є відповідно до ст. 12 КК України тяжким злочином та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що підозрюваний ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню, та вчинити ще й інше кримінальне правопорушення. Ризик того, що ОСОБА_6 може вчинити інші кримінальні правопорушення, продовжити злочинну діяльність вимагає застосування саме виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, приходжу до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, за вчинення якого він підозрюється, вважаю за необхідне визначити йому заставу у розмірі - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177,184,186,193,196,197,309,372,395 КПК України -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 погоджене із прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту затримання, тобто до 15 годин 30 хвилин 23 травня 2017 року.
Розмір застави визначити в сумі 64000.00 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Покласти на ОСОБА_6 , у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1