Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2016 р. колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участі прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п. 1, п.5 ч. 2 ст. 115, ст. 348 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 396 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 396 КК України,
В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває вищевказане кримінальне провадження.
Строк тримання обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 під вартою закінчується 15 серпня 2016 року.
В судовому засідання від прокурора надійшло клопотання щодо продовження обвинуваченим запобіжного заходу.
Згідно ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування до обвинуваченого судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Враховуючи зазначені вимоги закону, за відсутності клопотань сторони захисту, обвинувачених про зміну запобіжного заходу на більш м`який і будь-яких об`єктивних даних щодо недоцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, вирішуючи питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , виходив з наступного.
Пунктом 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Запобіжний захід до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 щодо кожного окремо застосований рішенням суду, тобто у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством України.
При цьому, судом враховується той факт, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочинів, два з яких відносяться до категорії особливо тяжких, що передбачає покарання на строк до 15 років позбавлення волі, або довічне позбавлення волі та згідно довідки Київського Сізо від 27 липня 2016 року стан здоров`я ОСОБА_9 не перешкоджає його перебуванню під вартою та участі у судових засіданнях, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні злочинів, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких, що передбачає покарання до 7 років позбавлення волі.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше застосованому обвинуваченим запобіжному заході у вигляді тримання під вартою на даний час відпала, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть не виконувати покладені на них процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинувачених на більш м`який, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинувачених.
Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється особа.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Судом встановлено, що на даний час існують ризики того, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим суд не находить підстав для застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу.
Враховуючи норми кримінального процесуального закону, обставини вчинення інкримінованих обвинуваченими діянь та наслідки їх вчинення, суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, колегія суддів, -
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п. 1, п.5 ч. 2 ст. 115, ст. 348 КК України, у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 09 жовтня 2016 року, включно.
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.146, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 396 КК України, у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 09 жовтня 2016 року, включно.
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченої у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.146, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 396 КК України, у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 09 жовтня 2016 року, включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити начальнику Київського СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя:
Суддя:
Суддя: