АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/403/17 Справа № 213/8986/17 Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2017 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 1 на ухвалу слідчого судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 березня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги прокурор посилається на те, що слідчий суддя, мотивуючи своє рішення, однобічно дослідив обставини кримінального провадження, не врахувавши факт того, що металеві вироби були винесені з території ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг», яке має значну площу, десятки цехів та підрозділів, а факт виявлення кримінального правопорушення мав місце під час його вчинення. Такі обставини, з метою забезпечення права потерпілого на відшкодування шкоди, вимагали вилучення засобів та предметів злочинної діяльності на місці, до внесення відомостей до ЄРДР, оскільки невжиття таких заходів могло призвести до їх втрати та неможливості використання в якості речових доказів. Вказує на те, що доводи про те, що у кримінальному провадженні на другий день жодній особі не оголошено про підозру також є необґрунтованими, оскільки для оголошення особі про підозру, встановлення суми та місця скоєння злочину на території підприємства, яке належить потерпілому, строк в один робочий день не є розумним строком, у зв`язку з тим для виконання даних процесуальних дій необхідні більш тривалі строки. Звертає увагу на те, що доводи слідчого судді про те, що ключі та свідоцтво про реєстрацію автомобіля, на якому збирались перевозити викрадене майно, не можуть слугувати речовими доказами, є необґрунтованими, оскільки вони є засобами вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 березня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000371 від 24 березня 2017 року.

Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя посилався на те, що до клопотання долучено докази належності автомобіля ОСОБА_5 , але, як вбачається з клопотання, користувався автомобілем під час скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_6 . Чи з`ясовано органом досудового розслідування будь-яку причетність ОСОБА_5 (крім того, що він є власником автомобіля) до скоєння правопорушення, в клопотанні не зазначено. Крім того, з клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_6 автомобіль було передано його власником для здійснення ремонту, а отже накладення арешту на автомобіль, який належить іншій особі, порушуватиме її права, як власника автомобіля, тобто матиме для нього негативні наслідки. Також, слідчим не доведено, що арешт ключів від автомобіля та свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу можуть бути речовими доказами в даному кримінальному провадженні. Слідчим не доведена також необхідність арешту металевих предметів, які було виявлено в автомобілі, оскільки підозри у вчиненні даного кримінального правопорушення не пред`явлено, потерпілого у кримінальному провадженні не встановлено. Окрім того, слідчий не наводить підстав і доказів, що зазначені речові докази можуть бути приховані, пошкоджені, зіпсовані, втрачені, знищені, використані, перетворені, тощо.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З наданих матеріалів вбачається, що кримінальне правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, полягає у тому, що 23 березня 2017 року під час проведення огляду місця події, встановлено, що на території місцевості на відстані близько 30 метрів від будівлі МОДП «Укрзалізниця» на вул. Каховська, 113 в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, на відстані близько 50 метрів від залізничного мосту, який розмежовує територію Інгулецького та Металургійного районів м. Кривого Рогу, знаходиться «ІЖ-2715» бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який використовувався ОСОБА_6 як знаряддя для перевезення металобрухту. Також під час огляду місця події було вилучено ключі від зазначеного автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 та металеві вироби з чорного металу, які знаходились в зазначеному автомобілі.
Даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000371 від 24 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

В силу вимог ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Слідчий суддя в порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону необґрунтовано дійшов висновку про те, що слідчим не доведено необхідність арешту майна в кримінальному провадженні та безпідставно відмовив в задоволенні його клопотання.

Як вбачається з матеріалів провадження, під час проведення досудового розслідування встановлено, що автомобіль, який перебуває у користуванні ОСОБА_6 , згідно свідоцтва належить ОСОБА_5 , використувався для перевезення металевих виробів з чорного металу, без дозвольних документів, які за наявною інформацією ймовірно належать ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг». Крім того, металеві вироби з чорного металу, які знаходилися в зазначеному автомобілі та були вилучені під час огляду місця події є речовими доказами в кримінальному провадженні.

У зв`язку з тим, що є підстави вважати, що незастосування заборони на використання автомобіля марки ІЖ-2715» бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,а також заборони розпоряджатися ним, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вищезазначеного автомобіля та металевих виробів з чорного кольору, які знаходились в даному автомобілі, колегія суддів вважає за необхідне вимоги апеляційної скарги прокурора задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення клопотання слідчого про арешт майна, а саме:автомобіля «ІЖ-2715» бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та перебуває у користуванні ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , а також ключів від нього, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , металевих виробів з чорного металу, які знаходились в зазначеному автомобілі та були вилучені під час огляду місця події, шляхом заборони його використання та розпорядження майном до розгляду кримінального провадження по суті.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 1 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 березня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна скасувати.

Постановити нову ухвалу Апеляційного суду, якою клопотання слідчого СВ Інгулецького ВПА КВП ГУНП в Дніпропетровській області задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «ІЖ-2715» бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та перебуває у користуванні ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , а також ключі від нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , металеві вироби з чорного металу, які знаходились в зазначеному автомобілі та були вилучені під час огляду місця події.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

______________ _________________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3