АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/1010/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/97/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Тернопільської області кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 28 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 ,

засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Згідно вироку, в обвинуваченого ОСОБА_7 , який перебував на території кварталу 42 виділ 5 урочища Буцнівські дачі Тернопільського лісництва, що знаходиться за адресою с. Підгороднє, Тернопільського району Тернопільської області, 26 грудня 2015 року близько обіднього часу доби виник злочинний намір направлений на таємне викрадення майна. Реалізовуючи свій злочинний намір, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та він не буде помічений сторонніми особами, за допомогою бензопили здійснив заготівлю дров із вітровальних дерев, які знаходились на території кварталу 42 виділ 5 урочища Буцнівські дачі Тернопільського лісництва, шляхом порізки стовбурів вітровального дерева на частини довжиною від 2 до 4 м. Після чого частину заготовлених дров завантажив на вантажний причіп, щоб в подальшому, після погрузки усієї порізаної деревини, вивезти її замежі території лісу за допомогою трактора колісного марки ДТЗ-454, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 . Однак ОСОБА_7 злочинний умисел не зміг довести до кінця, через причини, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений на місці вчинення злочину працівниками поліції. Вартість майна, на викрадення якого вчинено замах, а саме вітровальної продукції, що належить ДП Тернопільське лісове господарство, об`ємом 3.14 куб., становить 1073,88 грн. Своїми умисними діями ОСОБА_7 намагався завдати ДП Тернопільське лісове господарство, матеріальну шкоду на суму 1073,88 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вважає, що суд першої інстанції невірно оцінив обставини справи, а також не вірно кваліфікував його дії як таємне викрадення чужого майна, а тому просить перекваліфікувати його дії як адміністративне правопорушення щодо порядку заготівлі деревини або ж пом`якшити йому призначене вироком покарання.

Мотивуючи свої доводи зазначає, що об`єктивна сторона крадіжки, зокрема, повинна включати таку ознаку як таємність. Однак він перебував у лісі близько обідньої пори та на відстані лише 200-300 метрів від дачного кооперативу Вітамін, крім того заїжджаючи трактором до лісу його бачили інші люди, які мешкають на окраїні лісу, а перед тим, як заготовляти деревину він телефонував до лісничого, щоб повідомити про це.

Також зазначає, що потерпілий у даному кримінальному провадженні, якому було завдано матеріального збитку, встановлений невірно оскільки ДП Тернопільлісгосп є не власником лісових ресурсів, а постійним лісокористувачем. В той ж час дрова з вітровальної деревини заготовив він, обвинувачений, а не ДП Тернопільлісгосп. Звертає увагу на те, що зазначені дрова жодним чином не були ідентифіковані, будь яким способом помічені чи заготовлені, як власність ДП Тернопільлісгосп. Вказує, що судом першої інстанції під час судового розгляду по даний час так і не встановлено власника лісової ділянки на якій його було затримано.

Крім того, наголошує, що користуватись природними об`єктами для задоволення власних потреб, зокрема заготівлі дров для обігріву власної оселі та санітарно-гігієнічних потреб, приготування їжі для своєї родини та свійських тварин, яких він утримує у підсобному приміщенні, є його конституційним правом.

Звертає увагу, що суд першої інстанції у своєму вироку не вказав чому покази лісничого він взяв до уваги і визнав їх правдивими, а його пояснення обґрунтував як намір ухилитися від кримінальної відповідальності.

Також призначаючи йому покарання у виді сплати максимального розміру штрафу, передбаченого санкцією статті, місцевий суд не врахував його добровільно усунену заподіяну шкоду та його скрутне матеріальне становище.

Заслухавши суддю-доповідача та в судових дебатах обвинуваченого, який просить задовольнити його апеляційну скаргу із зазначених в ній доводів, міркування прокурора про наявність підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і неповнотою судового розгляду в першій інстанції, колегія суддів з`ясувала наступні обставини.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідні вимоги щодо вмотивованості судового рішення передбачені також статтею 374 КПК України, за змістом якої у разі визнання особи винуватою у вироку зазначаються, зокрема, мотиви неврахування окремих доказів та мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Як встановлено в ході апеляційного розгляду оскаржений вирок вказаним вимогам закону відповідає не в повній мірі.

Так, згідно вироку обвинувачений під час судового розгляду стверджував, що порушив порядок заготівлі деревини і не вчиняв замаху на таємне викрадення чужого майна. Зокрема пояснював, що проїжджаючи по лісовій дорозі, на підставі усного дозволу лісничого порізав і завантажив на власний причеп колоди повалених вітром дерев, які ДП Тернопільлісгосп не використовувало і не заготовляло, тому вони не є власністю вказаного підприємства.

Суд першої інстанції у вироку дав оцінку лише показанням обвинуваченого щодо надання йому лісничим дозволу на вивезення вітровальних дерев.

Мотивів відхилення усіх інших доводів обвинуваченого суд не навів, а лише узагальнено вказав, що вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Однак, серед змісту наведених у вироку доказів не вказано обставин, що підтверджують наявність у ДП Тернопільлісгосп права власності на знайдені обвинуваченим у лісі стовбури дерев та їх заготівлю вказаним підприємством.

В той же час згідно ст.185 КК України предметом цього злочину є приватне чи державне майно, що належить певному власнику на законній підставі і має певну вартість.

Також, однією з ознак майна як предмета злочинів проти власності є те, що, таке майно не повинно виступати предметом злочинів, відповідальність за які передбачена іншими розділами Особливої частини Кримінального кодексу України, однак у вироку не наведено жодних мотивів, з яких суд першої інстанції відхилив доводи обвинуваченого про порушення ним порядку заготівлі деревини, а не вчинення злочину проти власності.

Таким чином, під час судового розгляду залишились недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, а тому такий судовий розгляд відповідно до вимог ст. 410 КПК України вважається неповним.

Також, ухвалюючи судове рішення суд першої інстанції не навів мотивів відхилення кожного з доводів обвинуваченого, внаслідок чого це рішення не відповідає вимогам ст.ст.370, 374 КПК України, що колегія суддів відносить до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин, оскаржений вирок не можна вважати законним і обґрунтованим, а тому відповідно до ст.ст.409,410,412 КПК України він підлягає скасуванню.

Разом з тим, апеляційний суд позбавлений можливості усунути виявлені в ході апеляційного розгляду недоліки і дати іншу оцінку обставинам кримінального провадження.

Так, відповідно до ст.23 КПК України та з урахуванням з висновків Верховного Суду України, викладених в ухвалі від 21 січня 2016 року (справа №5-249кс15), які згідно ст.458 КПК України є обов`язковими для всіх судів України, з`ясування та оцінка судом таких обставин можливе лише шляхом безпосереднього дослідження відповідних доказів.

За змістом ст.22, ч.3 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції може дослідити докази лише за клопотанням учасників провадження.

Разом з тим, в апеляційній скарзі та під час підготовки апеляційного розгляду сторонами провадження не було заявлено клопотань про дослідження доказів та з`ясування обставин справи, а тому вони не можуть бути досліджені під час апеляційного розгляду, що в свою чергу позбавляє можливості дати їм будь-яку іншу оцінку чи вважати доведеними додаткові обставини ніж ті, які вказані у вироку суду першої інстанції.

Враховуючи наведене та беручи до уваги положення ч.6 ст.9, п.6 ч.1 ст.407 КПК України, колегія суддів вважає необхідним в даному випадку призначити новий розгляд у першій інстанції в іншому складі суду, в ході якого з дотриманням усіх вимог кримінального процесуального закону, необхідно з`ясувати усі фактичні обставини справи у порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом, та, перевіривши доводи обвинуваченого, дати належну оцінку всім зібраним у справі доказам в їх сукупності і постановити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення з дотриманням усіх вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

Керуючись ст. ст. 404-419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 листопада 2016 року задовольнити частково.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 листопада 2016 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, - скасувати з призначенням нового судового розгляду у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2