Справа № 333/3479/15-к
Провадження № 1-кп/333/39/17
В И Р О К
Іменем України
30 березня 2017 року м. Запоріжжя
Колегія суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0001270 відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхня Хортиця, Запорізького району, Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
- за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
21 березня 2015 року, приблизно о 08 год. 30 хв., ОСОБА_7 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин зі своїм квартиронаймачем ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким він проживав разом, маючи умисел на умисне вбивство останнього, підійшов до ОСОБА_9 , який знаходився в приміщенні зали вказаного будинку, та за допомогою кухонного ножа, який тримав в лівій руці, наніс потерпілому ОСОБА_9 одиночне сліпе колото різане поранення передньої правої поверхні шиї з ушкодженнями по ходу ранового каналу м`язів шиї, правих верхніх щитовидних артерій та вени, окістя і тіла 7-го шийного хребця, ускладненого гострою крововтратою, в результаті якого, на місті події, 21 березня 2015 року зранку, настала смерть потерпілого ОСОБА_9 .
Своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчинені інкримінованого йому злочину ґрунтується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в умисному вбивстві визнав частково, пояснивши, що з потерпілим ОСОБА_9 був знайомий майже 20 років. Останні півроку ОСОБА_9 проживав у його будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Ввечері 20 березня 2015 року ОСОБА_9 купив пляшку горілки, яку вони вдвох розпивали за місцем свого мешкання. Вранці 21 березня 2015 року в ході сумісного вживання спиртних напоїв між ним та ОСОБА_9 виник конфлікт. ОСОБА_9 почав образливо висловлюватися на його адресу та погрожувати фізичною розправою, наносячи при цьому удари рукою в область обличчя. Тоді він схопив ніж, який лежав на столі, та попередив ОСОБА_9 про його намір захищатися. Однак потерпілий жодним чином не відреагував та наніс ще один удар в обличчя, розбивши йому при цьому ніс. Після цього він наніс ОСОБА_9 лівою рукою удар ножем в область шиї. Потерпілий зробив два кроки до серванту та впав. Не підходячи до ОСОБА_9 , він вибіг з будинку і зустрів свого сусіда на ім`я ОСОБА_10 , якого попросив викликати швидку допомогу, пояснивши при цьому, що вдарив ОСОБА_9 ножем. При ньому сусід дістав мобільний телефон та викликав швидку допомогу. Після цього він зайшов до будинку, умився і пішов до райвідділу. Частково визнає вину, оскільки він дійсно наніс один удар лівою рукою в область шиї ОСОБА_9 , однак не хотів вбивати останнього.
В процесі досудового розслідування обвинувачений при проведені слідчого експерименту підтвердив вищевикладені пояснення щодо обставин та механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.
Пояснення обвинуваченого про обставини та механізм спричинення потерпілому тілесних ушкоджень об`єктивно підтверджуються висновком судово-медичної експертизи № 1015 від 21.02.2015 року, згідно з якою ОСОБА_9 дією плоского колюче-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, спричинено одиночне сліпе колото-різане поранення передньо-правої поверхні шиї з ушкодженнями по ходу ранового каналу м`язів шиї, правих верхніх щитовидних артерій і вени, надкісниці і тіла 7-го шийного хребця, що призвело до гострої крововтрати та стало причиною смерті потерпілого.
Висновок суду про місце вчинення кримінального правопорушення підтверджується даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 21.03.2015 року, в ході якого у будинку АДРЕСА_1 знайдено труп ОСОБА_9 , знайдені та вилучені: ніж з нашаруванням речовини бурого кольору, сліди рук людини.
Згідно з рапортом оперативного чергового Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, 21.03.2015 року, о 09 год. 47 хв., надійшло повідомлення від ОСОБА_11 про те, що в будинку АДРЕСА_1 знаходиться чоловік з ознаками насильницької смерті.
Висновком судово-медичної експертизи речових доказів № 912 від 10.04.2015 рокувстановлено, що в змиві на марлевий тампон з рукоятки ножа, вилученого при огляді місця події, встановлена наявність поту без домішки крові, який міг походити від обвинуваченого та (або) потерпілого.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи речових доказів № 180 від 09.04.2015 року рана на клапті шкіри із області передньо-правої поверхні шиї від трупа ОСОБА_9 , завдана плоским, колюче-ріжучим предметом, яким міг бути клинок ножа, що мав обух та лезо, найбільша ширина клинка, що занурилася, складала біля 17,5-20 мм, котрим може бути направлений на дослідження ніж, вилучений при огляді місця події, що підтверджує пояснення обвинувачення про знаряддя вчинення злочину.
Висновком трасологічної експертизи№ 67 від 24.03.2015 року встановлено, що на зазначеному ножі виявлено один слід пальця руки, залишений середнім пальцем правої руки обвинуваченого.
Аналізуючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 є повністю доведеною та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Колегія суддів вважає, що доводи захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 щодо перевищення ОСОБА_7 в момент скоєння вбивства потерпілого ОСОБА_9 межі необхідної оборони та відсутність умислу на позбавлення потерпілого життя, не знайшли об`єктивного підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами.
Відповідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про необхідну оборону» від 26.04.2002 року № 1, при розв`язанні питання про наявність перевищення меж оборони, необхідно враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані та інші обставини.
Судом встановлено, що під час сумісного розпивання спиртних напоїв, між потерпілим та обвинуваченим виник конфлікт, в ході якого обвинувачений ножем, який взяв зі столу, наніс один удар ОСОБА_9 в шию, після чого останній впав та більше не піднімався.
Твердження обвинуваченого стосовно нанесення йому потерпілим ОСОБА_9 ударів, від яких він захищався, суд не приймає до уваги оскільки вони спростовуються наступними дослідженими у судовому засіданні доказами.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Обвинувачений ОСОБА_7 є його сусідом, який проживав у своєму будинку разом з ОСОБА_9 , з яким вони постійно розпивали спиртні напої. Весною 2015 року, точної дати він не пам`ятає, в період часу з 08 год. до 09 год. ранку, через паркан його покликав обвинувачений, який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, та попросив викликати швидку допомогу, повідомивши, що він ударив ОСОБА_9 ножем. При цьому, на самому обвинуваченому ОСОБА_7 , зокрема, на обличчі, він не побачив ані крові, ані будь яких тілесних ушкоджень.
Допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_13 суду пояснила, що вона працює судово-медичним експертом. 23 березня 2015 року співробітники райвідділу їй на огляд привезли раніше незнайомого обвинуваченого ОСОБА_7 , в ході огляду якого встановлено, що на обличчі та на тілі останнього відсутні тілесні ушкодження. Під час огляду ОСОБА_7 також були досліджені носові ходи, оболонки рота, явних ушкоджень у обвинуваченого виявлено не було.
Згідно з висновками судово-медичних експертиз № 1070 від 21.03.2015 року та № 1071-Д від 21.03.2015 року при огляді у ОСОБА_7 будь-яких видимих зовнішніх тілесних ушкоджень, а також слідів їх загоєння по давності утворення які відносяться до подій, викладених в обставинах справи, не виявлено.
Будь-яких підстав недовіряти показанням вказаних свідків, та правильності висновку експерта, суд не вбачає, оскільки вони повністю узгоджуються між собою та з іншими матеріалами справи. Вказані докази досліджені судом є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини злочину.
Дані, що викладені у висновках експертів № 765 від 22.03.2015 року, № 804 від 21.03.2015 року, щодо можливої наявності слідів крові ОСОБА_7 у змивах з рук загиблого ОСОБА_14 , не впливають на висновки суду, оскільки в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження наявність кровотечі у обвинуваченого ОСОБА_7 .
В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи обвинуваченого про те, що він наніс удар ножем ОСОБА_9 з метою самозахисту від агресивної поведінки загиблого. Не встановлені обставини, які б вказували на те, що вчиненню злочину передувала протиправна поведінка загиблого. Суд вважає показання ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_14 перший наніс удар кулаком в обличчя, неправдивими та такими, що надані з метою уникнути відповідальності, оскільки вони спростовуються показаннями свідка ОСОБА_12 та висновком експертизи № 1070.
Таким чином, жодної реальної загрози життю чи здоров`я в діях потерпілого для обвинуваченого не було, а дії потерпілого ОСОБА_9 в даній конкретній ситуації не носили характер суспільно-небезпечного посягання і не могли породити у обвинуваченого свідомості такої небезпеки, проти якої випливало захищатися настільки рішучим чином. Саме на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, обвинувачений взяв зі столу ніж, яким наніс один удар в шию потерпілому, спричинивши при цьому смерть останнього. При цьому, як вбачається з пояснень ОСОБА_7 , останній розумів, що нанесення ножем удару в шию може привести до смерті, а спрямованість удару ножем свідчить про те, що обвинувачений бажав настання смерті потерпілого.
Таким чином, досліджені судом обставини справи свідчать про наявність у останнього умислу на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_9 .
При визначенні ОСОБА_7 покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, обставини справи, особу обвинуваченого, який визнав факт нанесення тілесних ушкоджень, раніше не судимий, стан здоров`я обвинуваченого (меланобластома шкіри спини), на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, пенсіонер, за місцем реєстрації характеризується позитивно.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та наслідки, дані про особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_7 представляє підвищену небезпеку для суспільства, а тому виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі, що є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Разом з тим, судом враховується вік обвинуваченого, стан його здоров`я, а тому суд вважає, що покарання слід призначити в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті ч.1 ст. 115 КК України.
Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому залишити тримання від вартою.
Згідно з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно зарахувати попереднє утримання під вартою, починаючи з 21 березня 2015 року.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат, суд виходить з наступного.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складають 768 грн. за залучення експертів на проведення судово-трасологічної експертизи.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що процесуальні витрати документально підтверджені у матеріалах кримінального провадження, тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого витрат на користь держави в розмірі 768 грн.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-371, 373-376, 395 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 (семи)років позбавлення волі.
До набрання вироку законної сили ОСОБА_7 залишити запобіжний захід тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання 21 березня 2015 року.
В строк відбування покарання ОСОБА_7 зарахувати строк тримання під вартою, з застосуванням ч. 5 ст. 72 КК України, починаючи з 21 березня 2015 року по день постановлення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. за залучення експерта на проведення судово трасологічної експертизи.
Речові докази:ніж з нашаруванням РБК, вилучений в ході ОМП, вісім слідів папілярних узорів, взуття потерпілого, змив нашарування РБК та контроль до нього, мікрооб`єкти на 2 світло дактилоплівки, передані на відповідальне зберігання до камери речових доказів Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Головуючий-суддя ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3