Ухвала
іменем україни
05 грудня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 та клопотання захисника ОСОБА_7 про направлення кримінального провадження № 408/6855/16-к щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинувачених за ч. 2 ст. 365 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

у с т а н о в и в:
До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у порядку ст. 34 КПК надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 та клопотання захисника ОСОБА_7 про направлення об`єднаного кримінального провадження щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з Біловодського районного суду Луганської області до Деснянського районного суду м. Чернігова.
Суть доводів у клопотаннях зводиться до того, що обвинувачені та більшість свідків проживають у м. Чернігові й Чернігівській області, а на території Донецької та Луганської областей проводиться антитерористична операція. У зв`язку з цим, як стверджують захисники, неможливо забезпечити справедливий та ефективний судовий розгляд указаного кримінального провадження усіма судами Донецької та Луганської областей, а тому просять передати його до Деснянського районного суду м. Чернігова.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив проти задоволення клопотань захисників, перевіривши наведені у клопотаннях доводи, дослідивши матеріали кримінального провадження, надані Біловодським районним судом Луганської області, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання задоволенню не підлягають на таких підставах.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
З обвинувальних актів № 0000162, 0000212 в об`єднаному кримінальному провадженні вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні інкримінованих їм дій на території смт Станиці Луганської Луганської області, тобто в межах територіальної юрисдикції Станично-Луганського районного суду Луганської області.
Відповідно до розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2016 року № 6/0/38-16 територіальну підсудність справ Станично-Луганського районного суду Луганської області змінено й визначено за Біловодським районним судом Луганської області, куди й направлено обвинувальний акт згідно з вимогами ч. 1 ст. 32 КПК.
Частиною 1 ст. 34 КПК передбачено перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду. Разом з цим положенням абз. 6 вказаної статті визначено, що до початку судового розгляду з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків тільки у виняткових випадках, якщо іншим чином забезпечити виконання завдань цього провадження неможливо.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» на підставі подань Державної судової адміністрації України про зміну територіальної підсудності судових справ, підсудних судам, розташованим у районах проведення антитерористичної операції, з метою забезпечення доступу до правосуддя та дотримання розумних строків розпорядженнями голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ таку підсудність змінено й визначено за відповідними судами. Ці суди діють відповідно до Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Проте захисники у клопотаннях не навели переконливих доводів стосовно необхідності направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до Деснянського районного суду м. Чернігова. Обставин, які могли би слугувати підставою для визнання їх винятковими та з яких убачалася б неможливість забезпечення виконання завдань цього провадження Біловодським районним судом Луганської області та іншими судами цієї області, у клопотаннях не зазначено.
А відтак, доводи захисників про неможливість забезпечення справедливого судового розгляду справ усіма судами Донецької та Луганської областей через проведення на території цих областей антитерористичної операції не можна вважати спроможними.
Таким чином, підстав, передбачених ч. 1 ст. 34 КПК, для передачі кримінального провадження щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів колегія суддів не вбачає, а виняткових випадків, передбачених абз. 6 цієї ж статті, не встановлено. Тому клопотання захисників слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 32, 34 КПК, суд
п о с т а н о в и в:
Клопотання захисника ОСОБА_6 та клопотання захисника ОСОБА_7 про направлення об`єднаного кримінального провадження № 408/6855/16-к щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинувачених за ч. 2 ст. 365 КК, з Біловодського районного суду Луганської області до Деснянського районного суду м. Чернігова залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3