АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання прокурор захисник підозрюванийОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 09 липня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою, задоволено клопотання слідчого Подільського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_5 , та застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 вересня 2016 року, з визначенням застави в розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що становить 27 560 гривень з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, дані про особу підозрюваного, конкретні обставини вчинення злочину, та прийшов до висновку про необхідність застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 09 липня 2016 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Мотивуючи доводи вказав, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою. Посилається апелянт на те, що слідчим суддею не було враховано визнання вини та щире каяття ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні. Крім того, не враховано що підозрюваний має постійне місце проживання в м. Києві та відшкодував завдану даним правопорушенням шкоду. Разом з тим, ОСОБА_7 зазначає, що стан його здоров`я потребує постійного комплексного спостереження у спеціалізованих мед закладах, оскільки він хворіє на СНІД та гепатит С., та на його утриманні перебуває мати інвалід.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підозрюваного не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.

Обираючи відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді взяття під варту судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та не викликає сумнівів.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Такими ризиками суд визнав те, що підозрюваний ОСОБА_7 може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню істини під час досудового розслідування шляхом впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Обґрунтовуючи свої висновки, суд взяв до уваги вік підозрюваного, дані, що характеризують його особу. В сукупності із вищезазначеним, суд врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та обставини вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків. Твердження підозрюваного в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування тримання під вартою відносно нього є безпідставними.

Не заслуговують на увагу колегії суддів і доводи апелянта про те, що суд не взяв до уваги дані про особу підозрюваного, так як слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді взяття під варту, суд на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що становить 27560 гривень, оскільки такий розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, з урахуванням даних про особу підозрюваного, обставин кримінального провадження, тяжкості злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, колегія суддів приходить до висновку, що застава відповідає положенням ч.5 ст. 182 КПК України.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 09 липня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого Подільського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_5 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 вересня 2016 року, з визначенням застави в розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що становить 27 560 гривень та покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала Апеляційного суду міста Києва оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3