ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2016 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького Хмельницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-06.06.2014 р. Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт;
-07.04.2015 р. Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 240 годин громадських робіт;
-19.07.2016 р. Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ст.ст. 389 ч. 2, 71 КК України на 3 місяці 10 днів арешту (покарання не відбуте),
за ст.ст. 185 ч. 2, 289 ч. 2 КК України,
Винність ОСОБА_7 в скоєнні злочинів підтверджуються сукупністю зібраних та досліджених по справі доказів.
За епізодом крадіжки грошових коштів ОСОБА_4 .
З наданої потерпілим та отриманої на підставі ухвали слідчого судді виписки по кредитній банківській картці № НОМЕР_2 у ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 75, 83-86) видно, що 09 червня 2016 року з вказаної картки через банкомат, що по вул. Чорновола, 23 в м. Хмельницькому, були зняті в декілька операцій грошові кошти, а саме 500 грн., 5600 грн., 8000 грн. та 200 грн. З фотокарток, зроблених за допомогою камери спостереження, яка вмонтована у вказаному банкоматі (а.с. 88-99), видно, як перед ним перебуває обвинувачений, а біля нього свідок ОСОБА_8 . В судовому засіданні обвинувачений підтвердив, що на фотокартках зафіксовано як він отримує в банкоматі кошти.
Винність ОСОБА_7 в скоєнні цього злочину підтверджуються також: даними протоколу прийняття заяви потерпілого ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення, в якій він повідомив про факт зняття невідомою особою коштів з його кредитної картки (а.с. 64); речовими доказами вищевказаними вилученими у свідка та обвинуваченого речами, мобільним телефоном потерпілого, під час огляду якого виявлено наявність 4-х смс-повідомлень про зняття грошових коштів з банкомату у вищевказаних місці та час, а також випискою по картковому рахунку (а.с. 69-70, 78, 82).
За епізодом незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_5 .
Показаннями самого обвинуваченого про те, що 09 серпня 2016 року він перебував на програмі замісної терапії в Хмельницькому обласному наркологічному диспансері, де вживав наркотичні засоби, в зв`язку з чим обставин заволодіння транспортним засобом не пам`ятає. Разом з тим, ствердив, що пригадує, як в обідню пору його витягували із автомобіля потерпілого «ЗАЗ 110307», д.н.з. НОМЕР_3 , який знаходився на проїзній частині по вул. Проскурівського підпілля в напрямку мікрорайону «Гречани» в м. Хмельницькому та затримували працівники поліції.
Потерпілий ОСОБА_5 в суді показав, що у вищевказаний час він припаркував свій автомобіль «ЗАЗ 110307», д.н.з. НОМЕР_3 , біля будинку № 8 по пров. Плоскому в м. Хмельницькому, залишивши ключі у замку запалювання, а через декілька хвилин, коли вийшов разом з братом ОСОБА_10 з будинку, виявив його пропажу. Останній через деякий час виявив автомобіль на проїзній частині по вул. Проскурівського підпілля в напрямку мікрорайону «Гречани» в м. Хмельницькому з обвинуваченим за кермом, в зв`язку з чим він разом з працівниками поліції направились на місце події, де обвинувачений і був затриманий. Пізніше він знайшов в салоні автомобіля мобільний телефон обвинуваченого. Останній підтвердив в суді належність цього телефону саме йому.
Вказані потерпілим обставини підтвердили в суді свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (останні двоє інспектори Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому), вказавши також на наявність в обвинуваченого ознак наркотичного сп`яніння (зокрема невиразності мови та неадекватної поведінки). Свідок ОСОБА_10 , крім того, ствердив, що обвинувачений перебував за кермом автомобіля, а свідок ОСОБА_12 показав, що на його запитання обвинувачений відповів про заволодіння ним автомобілем з метою покататись.
Обставини затримання обвинуваченого у вищевказаних місці та час біля автомобіля потерпілого підтверджується відеозаписом з нагрудних камер відеоспостереження інспекторів поліції та даними протоколу їх огляду, з яких зокрема видно як ОСОБА_7 на запитання одного з інспекторів поліції відповів, що саме він угнав автомобіль (а.с. 115-120).
Згідно з висновком комісійної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_7 під час вчинення злочинів виявляв «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіатів, синдром залежності», однак це не позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії, передбачати їхні наслідки та керувати ними. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. 155-157).
Даючи оцінку таким висновкам експертів, суд визнає їх науково обґрунтованими і достатньо аргументованими, такими, що відповідають об`єктивній поведінці обвинуваченого під час судового розгляду, а тому, погоджуючись з цими висновками, суд визнає ОСОБА_7 осудним і відповідальним за фактично скоєне.
Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні злочинів доведена та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно (за епізодом крадіжки грошових коштів ОСОБА_4 ) та ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно (за епізодом заволодіння автомобілем ОСОБА_5 ).
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_7 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочинів, що пом`якшує йому покарання. Проте, він вчинив злочин (незаконне заволодіння транспортним засобом) в стані наркотичного сп`яніння, що покарання йому обтяжує.
При призначенні покарання суд також враховує, що ОСОБА_7 посередньо характеризується, перебуває на обліку в наркологічному диспансері, завдану потерпілому ОСОБА_4 шкоду не відшкодував, не працює, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, в тому числі корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні злочини, які відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії середньої тяжкості (ч. 2 ст. 185 КК України) та тяжкого (ч. 2 ст. 289 КК України), до того ж останній, будучи засудженим та не відбувши покарання за попереднім вироком суду, що характеризує обвинуваченого як особу, схильну до протиправних проявів, і це дає підстави вважати, що, перебуваючи на волі, він може продовжити злочинну діяльність.
Приймаючи до уваги характер діянь і спосіб їх вчинення, суспільну небезпеку скоєних злочинів та особу винного, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей, які йому інкримінуються. Враховуючи, що обвинувачений вчинив крадіжку до постановлення попереднього вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 липня 2016 року, а незаконне заволодіння транспортним засобом після його постановлення та до повного відбуття покарання за ним, тому покрання слід призначити на підставі ст.ст. 70 ч. 4, 71, 72 КК України.
При цьому, враховуючи пом`якшуючі обставини, позицію прокурора, а також відсутність в обвинуваченого корисливого мотиву під час незаконного заволодіння транспортним засобом, суд дійшов висновку призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей, які йому інкримінуються, у мінімальному розмірі, за ч. 2 ст. 289 КК України без конфіскації майна, за сукупністю злочинів визначити його шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
На переконання суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Підстав для застосування ст. 69 КК України, на чому наполягають обвинувачений та його захисник, а саме призначення ОСОБА_7 покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 289 КК України, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, відсутність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості цього злочину, суд не вбачає. Обставини, на які посилається сторона захисту на обґрунтування такого клопотання, зокрема на неналежний стан здоров`я обвинуваченого, вже існували на момент вчинення останнім протиправних діянь, однак не вплинули і не забезпечили його належної поведінки.
Оскільки ОСОБА_7 засуджується до покарання у виді позбавлення волі реально, раніше неодноразово судимий, вчинив тяжкий злочин, будучи засудженим та не відбувши покарання за попереднім вироком суду, що дає підстави вважати, що перебуваючи на волі, він може ухилитись від суду та відбування покарання, а також продовжити займатись злочинною діяльністю, тому останньому з метою забезпечення виконання судового рішення до набрання вироком чинності слід залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою. Лише такий запобіжний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 09 серпня 2016 року (часу затримання) по 01 грудня 2016 року включно (до дня постановлення вироку), із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Процесуальні витрати по справі за проведення автотоварознавчої експертизи (а.с. 121) в силу ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Висновок дактилоскопічної експертизи (а.с. 127-132) не має доказового значення у справі, а тому процесуальні витрати за її проведення (а.с. 126) слід віднести на рахунок держави. Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 289 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення цим покаранням покарання, визначеного вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 липня 2016 року, призначити ОСОБА_7 покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
-за ч. 2 ст. 289 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Згідно зі ст.ст. 71, 72 КК України до цього покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 липня 2016 року і остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі без конфіскації майна.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 02 грудня 2016 року, зарахувавши в цей строк час його попереднього ув`язнення з 09 серпня 2016 року по 01 грудня 2016 року включно, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 , до набрання вироком чинності, залишити попередню тримання під вартою.
-чек та видаткову накладну про купівлю планшету, які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області (а.с. 71), - знищити;
-мобільний телефон «Нокіа» - залишити потерпілому ОСОБА_9 ;
-автомобіль «ЗАЗ 110307», н.з. НОМЕР_3 , - залишити потерпілому ОСОБА_5 ;
-виписку по картковому рахунку, роздруківки фотозображень з банкомату, диск із відеозаписами з нагрудних відеокамер працівників поліції залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 351 грн. 84 коп. процесуальних витрат, решту віднести на рахунок держави.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: