ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2017 року Індустріальний районний суд
м. Дніпропетровська
у складі: головуючої судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
захисника- адвоката ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження № 0001577 від 08 липня 2016 року відносно:
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 296 ч.2 КК України;

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпро, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 296 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_8 , 27 травня 2016 року, близько 22 години, проходив біля будинку №8 по вул. Сагайдачного у м. Дніпро, де побачив раніше знайомого ОСОБА_9 . В ході цього, ОСОБА_8 безпричинно став чіплятися до ОСОБА_9 , висловлюючи йому претензії з приводу його перебування у дворі вказаного будинку. В цей час, обвинувачений ОСОБА_8 по мобільному телефону подзвонив своєму братові, обвинуваченому ОСОБА_7 , та повідомив про свою зустріч з ОСОБА_9 .

Після чого, у вказаний час обвинувачений ОСОБА_7 , одразу прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де знаходились обвинувачений ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . В ході цього, обвинувачений ОСОБА_7 , діючи спільно з обвинувачений ОСОБА_8 , використовуючи малозначний привід безпричинно, голосно стали висловлюватися на адресу ОСОБА_9 грубою нецензурною лайкою та наносити удари ногами по тілу, бажаючи в такий спосіб самоутвердитись за рахунок приниження іншої особи. А ОСОБА_8 , який перебував поруч, своєю присутністю чинив психологічний вплив пригнічуючи волю ОСОБА_9 до опору.

В цей час, ОСОБА_4 , яка є матір`ю ОСОБА_9 перебуваючи на другому поверсі вказаного будинку та бажаючи припинити хуліганські дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , почала робити останнім зауваження. У відповідь на це, у обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 раптово виник злочинний намір спрямований на хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства. Так, обвинувачений ОСОБА_7 , став голосно висловлюватися на її адресу грубою нецензурною лайкою та погрожувати фізичною розправою. При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 одразу піднявся по сходам до вхідних дверей кімнати ОСОБА_4 , та грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, схопив її руками за одяг та голосно висловлюючись грубою нецензурною лайкою став виштовхувати її з коридору другого поверху на сходи. У відповідь на це, ОСОБА_4 звільнившись від застосованої до неї фізичної сили з боку обвинуваченого ОСОБА_7 та з метою надати допомогу своєму синову ОСОБА_9 , одразу вибігла у двір будинку АДРЕСА_2 , куди за нею вийшов обвинувачений ОСОБА_7 .

В цей час, обвинувачений ОСОБА_8 перебуваючи біля ОСОБА_9 , який у непритомному стані лежав на землі під гойдалкою, розташованою поруч з вказаним будинком, не бажаючи припиняти свої хуліганські дії, та не реагуючи на вимоги ОСОБА_4 припинити побиття її сина, реалізовуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи, що знаходиться в громадському місці, а саме поблизу житлового будинку гуртожитку розташованого про АДРЕСА_2 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, що виразилося у заподіянні тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_9 множинні удари ногами в область тіла у присутності його матері ОСОБА_4 . Обвинувачений ОСОБА_7 , який перебував у вказаному місці та у вказаний час, діючи групою осіб з обвинуваченим ОСОБА_8 тримав руками ОСОБА_4 не даючи можливості зупинити хуліганські дії обвинуваченого ОСОБА_8 , які виразилися у побитті ОСОБА_9 , який знаходився у безпорадному стані через стан алкогольного сп`яніння.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_9 , та грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особистою зухвалістю, перебуваючи у громадському місці, безпричинно наніс множинні удари ногами в область тіла ОСОБА_9 , супроводжуючи свої дії висловлюванням грубої нецензурної лайки. А обвинувачений ОСОБА_8 діючи групою осіб з обвинуваченим ОСОБА_7 тримав руками ОСОБА_4 не даючи можливості зупинити хуліганські дії обвинуваченого ОСОБА_7 , які виразилися у побитті її сина ОСОБА_9 , який перебував у безпорадному стані, через стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 своїми хуліганськими діями спричинили ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: садна на правій половині обличчя (в лобно-тім`яній області справа на межі росту волосся), синця та садна в лівій лобно-тім`яній області на межі росту волосся; синця на зовнішній поверхні лівого плеча у середній третині які при своєму звичайному перебігу, стосовно живих осіб, мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Таким чином:

- дії обвинуваченого ОСОБА_7 виразилися в хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, вчинені групою осіб, тобто в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 296 ч.2 КК України;

- дії обвинуваченого ОСОБА_8 виразилися в хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, вчинені групою осіб, тобто в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 296 ч.2 КК України.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_8 свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав, та пояснив суду, що 27 травня 2016 року близько 22 години знаходився у кафе "Малахіт", та біля будинку 8 по вул. Сагайдачного у м. Дніпро взагалі в той час не перебував. Приблизно о 00 годин 30 хвилин 28 травня 2016 року, він разом зі своїм братом ОСОБА_7 та іншими знайомими вийшли із кафе, купили у кіоску алкогольні напої та вживали їх на автостоянці яка розташована неподалік, після чого повертаючись додому побачили що у дворі знаходиться поліція та швидка медична допомога та їх було затримано співробітниками поліції.
Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_7 свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав та пояснив суду, що вночі 27 травня 2016 року знаходився у кафе "Малахіт" разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 братом ОСОБА_8 та іншими знайомими, після чого вночі вийшли з кафе, придбали пиво та попрямували додому разом із ОСОБА_8 , де у дворі побачили співробітників поліції які їх затримали. Однак ніякого конфлікту у нього з ОСОБА_9 , та його матір`ю ОСОБА_4 не було, та взагалі в той день він їх не бачив.
Про винність обвинувачених суд робить висновок виходячи з наступних доказів.
Так, потерпіла ОСОБА_4 суду повідомила, що мешкає будинку АДРЕСА_2 , є матір`ю ОСОБА_9 і 27 травня 2016 року її син пішов на роботу, близько 21 години 00 хвилин того ж дня почула за вікном крики та нецензурну лайку, після чого сусідка ОСОБА_12 повідомила їй, що її син лежить у дворі під гойдалкою, а ОСОБА_7 б`є його ногами. Після чого, вона одяглась та почала виходити на вулицю, однак біля дверей кімнати зустріла ОСОБА_7 який почав її хапати та штовхати, але вона вибігла на вулицю з метою забрати сина, та побачила як ОСОБА_8 бив ОСОБА_9 , а ОСОБА_7 також вийшов на вулицю та заважав їй припиняти дії обвинуваченого ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_8 почав її утримувати, а ОСОБА_7 почав наносити удари її сину та виражатися нецензурною лайкою. При цьому весь цей час вона плакала та просила останніх припинити свої хуліганські дії. Потім, через деякий час підійшла мати ОСОБА_8 та з обвинуваченими разом пішла до кафе, а вона відвела ОСОБА_9 додому та викликала поліцію та швидку медичну допомогу. Також потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала цивільний позов до обвинувачених у розмірі 100 000 гривень, який просила задовольнити у повному обсязі, мотивуючи тим, що перенесла тяжкі моральні страждання в зв`язку з діями обвинувачених.
Свідок ОСОБА_13 суду повідомила, що є сестрою потерпілої ОСОБА_4 і 27 травня 2016 року вони спілкувалися ввечері по телефону. Після чого, близько 22 години ОСОБА_4 знову зателефонувала їй, оскільки шукала свого сина ОСОБА_9 який не повернувся з роботи, у зв`язку з чим вона зі своїм чоловіком приїхали до ОСОБА_4 близько дванадцятої години ночі, та в цей час ОСОБА_4 повідомила, що її сина забрала швидка допомога, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 його побили.
Свідок ОСОБА_14 суду повідомила, що 27 травня 2016 року приїхала до своєї свекрухи яка мешкає у будинку АДРЕСА_2 , та бачила, що у дворі відбувається конфлікт між ОСОБА_9 та обвинуваченими, та в цей час ОСОБА_4 почала кричати у вікно та робити зауваження. Після чого, ОСОБА_4 вийшла на вулицю, та намагалась припинити конфлікт, а ОСОБА_7 їй заважав, в той час як ОСОБА_9 лежав на землі під гойдалкою, а ОСОБА_8 наносив йому удари ногами в область голови.
Свідок ОСОБА_15 суд повідомила, що є сусідкою потерпілої ОСОБА_4 та свідком обставин які мали місце 27 травня 2016 року не була і охарактеризувала сина потерпілої - ОСОБА_9 як спокійного чоловіка, який вживав алкогольні напої, однак не був агресивним.
Свідок ОСОБА_16 суду повідомила, що є сусідкою потерпілої ОСОБА_4 та 27 травня 2016 року у вечірній час почула шум та нецензурну лайку яка надходила з вулиці. Після чого прийшла на кухню подивитись що там відбувається, та побачила ОСОБА_4 яка знаходилась на вулиці та плакала. Коли вона вийшла на вулицю, побачила як ОСОБА_8 тримав ОСОБА_4 за одяг та виражався нецензурною лайкою, а ОСОБА_7 наносив удари ОСОБА_9 який лежав на землі. Після чого прийшла мати ОСОБА_8 , яка разом з обвинуваченими направилась у сторону кафе "Малахіт".
Свідок ОСОБА_17 суду повідомила, що 27 травня 2016 року її діти та онуки знаходились на кухні та почули крики та лайку з вулиці, після чого вона виводила останніх до таксі та побачила на вулиці ОСОБА_9 який лежав на землі під гойдалкою, а ОСОБА_7 наносив йому удари, а ОСОБА_4 плакала та просила не бити її сина.
Свідок ОСОБА_18 суду повідомила, що 27 травня 2016 року близько 22 години 00 хвилин вийшла на вулицю, та побачила, що ОСОБА_7 голосно лаявся, а на землі лежав ОСОБА_19 , після чого вона зробила зауваження ОСОБА_7 та повідомила ОСОБА_4 що на вулиці б`ють її сина.
Свідок ОСОБА_11 суду повідомив, що з обвинуваченими знайомий, та свідком подій які мали місце 27 травня 2016 року біля будинку АДРЕСА_2 не був, а в цей вечір був у кафе "Малахіт" приблизно до 00 годин 30 хвилин наступного дня разом із знайомими, серед яких також були обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Свідок ОСОБА_10 суду повідомив, що стосовно обставин бійки біля будинку АДРЕСА_2 йому нічого не відомо, та 27 травня 2016 року у вечірній час знаходився у кафе " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", де святкували день народження та вживали алкогольні напої, також у цьому кафе разом з ним перебували обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , однак стверджувати що близько 22 години вони знаходились саме у кафе він не може, оскільки весь час не слідкував за ними.
Свідок ОСОБА_20 суду повідомив, що свідком подій які мали місце біля будинку АДРЕСА_2 не був, та 27 травня 2016 року знаходився у кафе "Малахіт" приблизно з 17 години до 01 години, де святкували день народження ОСОБА_10 , та разом з ними у кафе також перебували обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ..
Винність обвинувачених також повністю підтверджується письмовими доказами, наданими прокурором у судовому розгляді та дослідженими судом: протоколом проведення слідчого експерименту від 19 серпня 2016 року з фото-таблицею до нього за участю свідка ОСОБА_14 згідно якого остання вказала обставини які мали місце 27 травня 2016 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 19 серпня 2016 року з фото-таблицею до нього за участю свідка ОСОБА_21 згідно якого остання вказала обставини які мали місце 27 травня 2016 року; протоколом огляду від 09 вересня 2016 року з фото-таблицею до нього згідно якого була оглянута ділянка місцевості біля кафе "Малахіт" по вул. Воронезькій 4 та заміряно час за який можливо дійти від вказаного кафе до будинку АДРЕСА_2 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи №995/437-Е від 25 серпня 2016 року на тілі ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: саден на правій половині обличчя (в лобно-тім`яній області справа на межі росту волосся, в лобній області справа та посередині, у зовнішнього кута правого ока, в правій передвушній області, на спинці носа праворуч - усього 8 саден), синець та садно і лівій лобно-тім`яній області на межі росту волосся; синець на зовнішній поверхні лівого плеча у середній третині, синці на внутрішній поверхні правого плеча у верхній та середній третині. З урахуванням характеру та локалізації виявлених тілесних ушкоджень можливо вказати, що вони виникли внаслідок дев*яти разового контакту поверхні обличчя з тупим твердим предметом. Виявлені тілесні ушкодження при своєму звичайному перебігу, стосовно живих осіб, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), та у зв`язку з настанням смерті не знаходяться.
До невизнання своєї провини обвинуваченими ОСОБА_22 , ОСОБА_23 у скоєнні хуліганських дій 27 травня 2016 року близько 22 години біля будинку АДРЕСА_2 , суд відноситься критично та розуміє їх як спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за скоєний злочин та носить захисно-неправдивий характер, оскільки винність обвинувачених повністю підтверджується показами потерпілої ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які стверджували у суді, що саме обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 знаходячись у громадському місці, а саме у дворі будинку АДРЕСА_2 , 27 травня 2016 року у вечірній час, нехтуючи елементарними правилами поведінки в суспільстві, виражаючись голосно нецензурною лайкою, зневажливо ставлячись до оточуючих наносили удари ОСОБА_9 , який не мав можливості надати опір, оскільки знаходився у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується судово токсикологічним дослідженням (висновок судово-медичної експертизи №995/437-Е від 25 серпня 2016 року в крові -3,53% етилового спирту, у сечі 4,58% етилового спирту), при цьому, незважаючи на спроби потерпілої ОСОБА_4 , яка є матір`ю останнього припинити їх дії - не припиняли своїх хуліганських дій, а навпаки по черзі заважали їй, в той час як один з них продовжував свої хуліганські дії, при цьому дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були достатньо тривалими, носили агресивний характер, та потерпіла ОСОБА_4 не могла чинити опір діям останніх, оскільки обвинувачені мали як чисельну перевагу перед потерпілою, так і фізичну перевагу.
Окрім того, покази обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо того, що саме у час інкримінованого їм кримінального правопорушення вони знаходились у кафе "Малахіт" з їх друзями - не знайшли свого підтвердження, оскільки допитані судом свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 не змогли стверджувати суду під присягою, що саме у 22 годині 27 травня 2016 року, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не покидали приміщення кафе та знаходилися у полі їх зору. Також суд бере до уваги данні викладені у протоколі огляду від 09 вересня 2016 року, згідно якого шляхом вимірювання часу руху людини, як швидкого, так і повільного встановлено близьке розташування кафе "Малахіт" по вул. Воронезькій 4 та будинку 8 по вул. Сагайдачного у м. Дніпро.

Таким чином суд визнає допустимими, належними і достовірними фактичні дані, що стосуються події вчинення обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, вчинені групою осіб, які містять відповідні протоколи слідчих експериментів, протокол огляду, висновок експерта, відтак визнає щирими покази потерпілої ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які повністю узгоджуються з такими даними. Вказані докази суд кладе в основу свого рішення по суті висунутого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачення, водночас, критично оцінює, а тому і відхиляє показання обвинувачених про свою непричетність до вчинення хуліганських дій відносно потерпілої ОСОБА_4 , оскільки ці їх показання спростовуються сукупністю доказів, які суд визнав допустимими, належними і достовірними.

Обираючи обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з урахуванням положень ст.ст. 65-67 КК України вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, характеризуючі дані про їх особи, стан здоров`я, вік обвинувачених, сімейний стан, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.
Так, при призначенні покарання судом обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 враховується ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, те що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувались, злочин вчинив вперше, неодружені, мають постійне місце проживання та реєстрації, по місцю проживання характеризується, як позитивно так і негативно з урахуванням умов проживання у гуртожитку, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебувають. Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого злочину, наведені вище дані про особи обвинувачених, їх ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , покарання у виді позбавлення волі, оскільки такі покарання є необхідними і достатніми для виправлення кожного з них й попередження вчинення нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, визначених ст. 65 КК України, разом з тим, беручи до уваги дані про особи обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зокрема, те, що раніше до кримінальної відповідальності вони не притягувалися, злочин вчинили вперше, наявність в них місця проживання та реєстрації, суд приходить до висновку, що виправлення обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 можливе без реального відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі на певний строк, а тому слід звільнити останніх від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, якщо вони протягом визначеного судом іспитового строку не вчинять нового злочину і виконають покладені на них обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Розглядаючи позовну заяву потерпілої ОСОБА_4 про стягнення з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 100 000 гривень за рахунок спричиненої моральної шкоди, суд виходить з наступного. Так, відповідно до положень ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілої або позбавлення її можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Розмір відшкодування моральної шкоди, суд визначає з урахуванням характеру правопорушення, фізичних і душевних страждань потерпілої, ступеня вини обвинувачених, які завдали моральної шкоди, вимушені зміни в життєвих відносинах потерпілої, а також їх моральні страждання, пов`язані із самими обставинами кримінального правопорушення, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, й солідарному стягненню з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - 20 000 грн. на користь потерпілої ОСОБА_4 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 296 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину, покладаючи на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 296 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину, покладаючи на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_4 20 000 гривень за рахунок спричинення моральної шкоди.
Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.
Головуюча: ОСОБА_1