Провадження № 274/1158/17
У Х В А Л А Провадження № 1-в/0274/313/17
І м е н е м У к р а ї н и
10.05.2017 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання . . . . . . . . ОСОБА_2 ,
прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3
представника адміністрації . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,
засудженого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,-
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за поданням начальника Державної установи „Бердичівський виправний центр (№ 108) про застосування покарання при наявності декількох вироків щодо засудженого - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлів Радехівського району Львівської області, громадянина України, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 15.11.11 року за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць,-
ОСОБА_5 засуджений 26 лютого 2015 року Попільнянським районним судом Житомирської області за ст.ст. 358 ч. 1, 358 ч. 4, 70 ч. 1, 75, 76 КК України на 2 роки обмеження волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Ухвалою Попільнянського районного суду від 17.08.15 звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням скасовано, засудженого направлено для відбування призначеного покарання. Знову засуджений 20 грудня 2016 року Попільнянським районним судом за ст.ст. 185, ч. 3, 70 ч. 4, 72 КК України на 3 роки позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 20 лютого 2017 року вирок Попільнянського районного суду від 20.12.16 року змінено, виключено з резолютивної частини вироку застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 положень ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України; вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі; вирок Попільнянського районного суду від 26.02.15 року вважати таким, що виконується самостійно.
Як вбачається з долученої копії ухвали апеляційного суду Житомирської області від 20 лютого 2017 року на час постановлення цієї ухвали суду не було відомо про скасування перебігу іспитового строку звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 за вироком від 26.02.15 року і тому суд, керуючись п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.13 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання, виключив застосування щодо ОСОБА_5 ч. 4 ст. 70 КК України.
Бердичівський виправний центр (№ 108) просить визначити остаточне покарання засудженому ОСОБА_5 за двома вищенаведеними вироками. Представник адміністрації подання підтримав, при призначенні остаточного покарання покладається на розсуд суду.
ОСОБА_5 в судовому засіданні подання не підтримав.
Прокурор подання підтримав з підстав, викладених у ньому, просить призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши строк 3 роки.
Заслухавши представника адміністрації виправного центру, прокурора, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню.
Так, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Так, при вирішенні питання про призначення покарання ОСОБА_5 за ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 20.02.17 року у провадженні за переглядом вирок Попільнянського районного суду від 20.12.16 року не було враховано, що звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням за попереднім вироком від 26.02.15 року скасовано і засуджений на той момент вже відбував призначене покарання у виді обмеження волі. Таким чином щодо ОСОБА_5 існує два вироки з призначеним покаранням у виді обмеження волі та позбавлення волі і питання про застосування остаточного покарання має бути вирішено місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Разом з тим, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 7 від 24.10.03 року „Про практику призначення судами кримінального покарання з цього правила є виключення, а саме коли особа, щодо якої застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожен вирок виконується самостійно. Водночас це виключення застосовується лише у тому випадку, якщо на час ухвалення вироку засуджена особа не відбуває призначене за першим вироком покарання реально, в іншому ж випадку застосовується ч. 4 ст. 70 КК України.
Встановлено, що ОСОБА_5 вперше засуджений вироком від 26.02.15 року, з 31.10.15 року реально відбував покарання у виді обмеження волі, згідно з вироком від 20.12.15 року злочин, у вчиненні якого визнано ОСОБА_5 винним, було скоєно 30.10.14 року, тобто до постановлення вироку 26.02.15 року, тому суд застосовує положення ч. 4 ст. 70 КК України, визначаючи остаточне покарання засудженому за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
На підставі викладеного та керуючись ч. 4 ст. 70 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Подання начальника Державної установи „Бердичівський виправний центр (№ 108) задовольнити.
За наявності щодо засудженого ОСОБА_5 вироків Попільнянського районного суду Житомирської області від 26 лютого 2015 року, яким його засуджено за ст.ст. 358 ч. 1, 358 ч. 4, 70 ч. 1 КК України на 2 роки обмеження волі, та Попільнянського міськрайонного суду Житомирської області від 20 грудня 2016 року з врахуванням ухвали апеляційного суду Житомирської області від 20 лютого 2017 року, яким його засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня приведення вироку до виконання. На підставі ст. 72 зарахувати ОСОБА_5 покарання, відбуте частково за вироком Попільнянського районного суду від 26 лютого 2015 року з 31 жовтня 2015 року до дня прибуття з місць обмеження волі до місць позбавлення волі з розрахунку два дні обмеження волі за один день позбавлення волі.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 діб з дня її оголошення, а засудженим, без виклику якого постановлено ухвалу, в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.
Головуючий - суддя ОСОБА_1