Справа № 185/876/17
Провадження № 1-кп/185/152/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в місті Донецьк, українки, громадянки України, яка має вишу освіту, перебуває в декретній відпустці, одруженої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
02 лютого 2017 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до зазначеного обвинувального акту обвинувачується ОСОБА_3 , яка з метою отримання щомісячної адресної допомогу особам, які переміщуються - з тимчасово окупованої території України, 29 травня 2015 року у денний час доби, з письмовою заявою звернулась до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради за адресою: м. Павлоград, вул. Центральна, 47.

Перед складанням заяви ОСОБА_3 було роз`яснено, що відповідно до абзацу другого п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінета Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, щомісячна адресна допомога особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, не надається у випадку наявності у неї чи будь-кого з членів сім`ї у володінні (власності) житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.

ОСОБА_3 , 29 травня 2015 року у денний час доби, знаходячись в приміщенні Управління соціального захисту населення Павлоградської міської Ради за адресою: м. Павлоград, вул. Центральна, 47, достовірно знаючи про те, що їй на праві власності від 05 грудня 2014 року належить квартира АДРЕСА_3 , при написанні заяви про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, вказала про відсутність у неї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.

Розглянувши заяву ОСОБА_3 , Управлінням соціального захисту населення Павлоградської міської Ради щомісячна адресна допомога особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, була призначена ОСОБА_3 з 29 квітня 2015 по 31 серпня 2016 року.

За період часу з 29 квітня 2015 по 31 серпня 2016 року Управлінням соціального захисту населення Павлоградської міської Ради через казначейський рахунок ОСОБА_3 було перераховано неправомірно адресної допомоги на загальну суму 21 071,52 гривень, що встановлено перевіркою Східного офісу Держаудитслужби.

Таким чином, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що вона не має права на отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, у випадку наявності у будь-кого з членів сім`ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, маючи у власності квартиру АДРЕСА_3 , навмисно, в порушення п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, перебуваючи в приміщенні Управління соціального захисту населення Павлоградської міської Ради за адресою: м. Павлоград, вул. Центральна, 47, 29 квітня 2015 року у заяві про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, вказала про відсутність у неї зазначеної квартири та тим самим, шляхом обману незаконно отримала допомогу в розмірі 21 071,52 гривень, чим завдала збиток державі в особі Управління соціального захисту населення Павлоградської міської Ради на вказану суму.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

В підготовчому судовому засіданні захисник звернувся з клопотанням про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям, на підставі ст. 45 КК України та закриття кримінального провадження, оскільки, обвинувачена вперше притягується до кримінальної відповідальності за злочин невеликої тяжкості, активно сприяла розкриттю злочину, визнала вину повністю та у вчиненому щиро розкаюється, має на утриманні малолітню дитину, працює, має бездоганну поведінку, відшкодувала в повному обсязі Управлінню соціального захисту населення Павлоградської міської ради завдані збитки в сумі 21071,52 гривень.

Обвинувачена підтримала зазначене клопотання та просила звільнити її від кримінальної відповідальності.

Заслухавши в судовому засіданні прокурора, який не заперечував проти звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України та закриття зазначеного кримінального провадження, обвинувачену, захисника, суд приходить до такого.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК Україниу підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» визначено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, що відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, до кримінальної відповідальності притягується вперше, після вчинення злочину щиро покаялася, під час розслідування кримінального провадження вину у вчиненні злочину визнавала повністю та добровільно відшкодувала завдані збитки, активно сприяла розкриттю злочину.
Зважаючи на наведене, врахувавши всі обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям та закриттям кримінального провадження.
Керуючись ст. 45 КК України, ст.ст. 284, 314, 395 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1