У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 06 лютого 2017 року у кримінальному провадженні № 120 161 000 900 089 91 від 03 серпня 2016 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в м. Києві, судимого:
- 07.04.2004 Ленінським районним судом м. Донецька за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;
- 03.03.2005 Ленінським районним судом м. Донецька за ч. 2 ст. 190. ч. 2 ст. 186, 70, 71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі;
- 05.05.2005 Залізничним районним судом м. Сімферополя за ч. 2 ст. 186, 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 14.10.2005 Кіровським районним судом м. Донецька за ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 70 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі, що звільнився 25.02.2011 умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 28 днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
за участі прокурора обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі та на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Постановлено строк відбування покарання обраховувати з 22.09.2016.
Запобіжний захід до набрання вироком чинності у виді тримання під вартою залишено без змін.
Вирішена доля речових доказів у провадженні.

За вироком суду ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він 22.07.2016, біля 16.50 год., перебуваючи в торговельному залі магазину АТБ-Маркет, що розташований по вул. М.Кривоноса, 29, в м. Києві, вирішив повторно таємно викрасти чуже майно.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , діючи з корисливих спонукань і впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з полиці чуже майно, а саме: 3 пляшки лікеру Sheridans, ємкістю 0,5 л., вартістю 338,9 грн. без урахування ПДВ за одну одиницю, а всього на суму 1.044,88 грн. без урахуванням ПДВ , а з урахуванням ПДВ на суму 1.253,85 грн.
Вказане майно обвинувачений, утримуючи при собі виніс за межі кас, не розплатившись товар, спричинивши тим самим майнову шкоду ТОВ АТБ-Маркет на вказану суму.
Крім цього, 13.09.2016, біля 10.15 год., обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи біля приватного будинку № 27 по вул. Горовиця в м. Києві, зазирнув через паркан і помітив на подвір`ї цього будинку газонокосарку Хонда та у нього виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_5 , біля 10.20 год., в цей же день, перестрибнув через паркан, що огороджує будинок АДРЕСА_2 , впевнившись у тому, що господарі будинку та інші сторонні особи відсутні та не спостерігають за його діями, таємно повторно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_7 , а саме газонокосарку Хонда, вартістю 4.000 грн., перекинувши її за паркан будинку.
Таємно повторно викравши вказане майно з проникненням до сховища, обвинувачений ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому збитки на суму 4.000 грн.
Також, 21.09.2016, біля 15.00 год., обвинувачений ОСОБА_5 перебував біля приватного будинку АДРЕСА_3 і у нього виник умисел на вчинення повторного таємного викрадення чужого майна з будинку.
Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_5 , переліз через паркан, тим самим проник на територію даного приватного будинку.
Перебуваючи на подвір`ї цього будинку та побачивши відкриту кватирку вікна на першому поверсі будівлі, впевнившись у відсутності сторонніх осіб та господарів і що ніхто не спостерігає за його діями, обвинувачений ОСОБА_5 через квартирку проник до приміщення будинку, піднявся сходами на другий поверх в одну з кімнат, повторно таємно викрав майно, що належить ОСОБА_8 , а саме: сумку зеленого кольору, вартістю 150 грн., в яку помістив котушку риболовну Caprice 2550, вартістю 1.600 грн., машинку для стрижки Philips, вартістю 900 грн., зарядний пристрій Hyundai 800, вартістю 1.100 грн., матерчаті печатки, вартістю 100 грн., спортивну шапочку, вартістю 5 грн., сонцезахисні окуляри в чохлі, вартістю 100 грн., бінокль ZTISS, вартістю 2.000 грн., антирадар Acropolis, вартістю 2.000 грн., ніж в чохлі Black Fox BF 007, вартістю 1.000 грн., сумку матерчату темно-синього кольору, вартістю 250 грн., набір викруток S tark, вартістю 800 грн., шуруповерт Макіта, вартістю 1.600 грн., електродриль Black Decker, вартістю 2.000 грн., шуруповерт Boch PSR 12, вартістю 2.500 грн. та сумку синього кольору матерчату, вартістю 50 грн., а всього на суму 17.655 грн.
Таємно повторно викравши вказане майно, обвинувачений ОСОБА_5 зніс сумки на перший поверх будинку і направився на вихід, але не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, бо почув, що до будинку повернувся господар. Обвинувачений піднявся на другий поверх будинку, де і був викритий потерпілим ОСОБА_8 , який викликав працівників поліції.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_5 вважає себе не судимим в силу ст. 89 КК України, і просить, застосувавши до нього положення ст. 69 КК України, призначити більш м`яке покарання з урахуванням визнання ним своєї вини та щирого каяття.
Просить ОСОБА_5 застосувати до нього і положення ч. 5 ст. 72 КК України.
Учасники кримінального провадження про дату, час та місце його розгляду повідомлені належним чином.
Їх неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження.
Заслухавши доповідь головуючої судді, пояснення обвинуваченого, який підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі, пояснення прокурора, що заперечував проти задоволення апеляційних вимог, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_5 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) повторно, у таємному викрадені чужого майна (крадіжка) повторно з проникненням у сховище, у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) повторно з проникненням у житло за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, докази в якому, окрім показань обвинуваченого та даних про його особу, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом першої інстанції не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.
Порушень вимог закону при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, колегія суддів не вбачає, не посилається на них і обвинувачений в апеляційній скарзі, дотримуючись вимог ч. 2 ст. 394 КПК України, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, колегією суддів не перевіряються, на виконання приписів ч. 1 ст. 404 КПК України.
Як указують положення ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Норма ч. 2 ст. 50 КК України регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, зокрема засудженими.
При призначенні ОСОБА_5 покарання, на виконання вказаних вимог закону, суд першої інстанції правильно врахував: ступінь тяжкості вчинених злочинів, що віднесені законом до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, конкретні обставини провадження, ступінь здійснення обвинуваченим злочинного наміру при вчиненні одного із злочинів, його особу, що не працював та неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, виявляє ознаки опійної наркоманії.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнав - щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України вважається не судимим - на увагу не заслуговують, оскільки попередні його судимості, що вказані у вступній частині вироку не зняті і не погашені в установленому законом порядку.
Водночас слід відмітити, що відповідно до інформації МВС України, 20.06.2014 ОСОБА_5 обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні по його обвинуваченню за ч. 3 ст. 185 КК України, яке направлено з обвинувальним актом 25.06.2014 до місцевого суду м. Донецька.
За наведеним, суд першої інстанції прийшов до ґрунтовного висновку щодо необхідності призначення ОСОБА_5 покарання саме у виді позбавлення волі у межах санкції, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ст. 68 КК України.
Призначення іншого покарання не буде відповідати характеру вчинених злочинів, їх суспільній небезпеці та особі обвинуваченого, оскільки з урахуванням конкретних обставин провадження, особи винного, на переконання колегії суддів, покарання, призначене судом першої інстанції, - є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів.
Колегія суддів не вбачає жодних підстав для застосування до ОСОБА_5 положень ст. 69 КК України, не послався на такі обставини і сам обвинувачений в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції.
Судом першої інстанції правильно застосовані положення і ч. 1 ст. 70 КК України та призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів.
Проте, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо необхідності застосування до нього положень ч. 5 ст. 72 КК України, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити частково.
Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 06 лютого 2017 року у кримінальному провадженні № 120 161 000 900 089 91 від 03 серпня 2016 відносно ОСОБА_5 змінити: на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 22 вересня 2016 року по 30 березня 2017 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 , який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3