Справа № 296/972/17
УХВАЛА
Іменем України
04 лютого 2017 року м.Житомир
Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане до суду в межах кримінального провадження № 0000015, відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бершадь, Вінницької області, громадянина України, українця, одруженого, що має на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді заступника начальника відділу протидії кіберзлочинам у Житомирської області Поліського управління кіберполіції Департаменту кіберполіції НП України, не судимого, учасника бойових дій,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

04.02.2017 р. до слідчого судді Корольовського райсуду м. Житомира звернувся ст. слідчий слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0000015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
В клопотанні посилається на те, що слідчим відділом прокуратури області проводиться розслідування у кримінальному провадженні № 0000015 від 02.02.2017 р. за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що слідчим відділом Житомирського ВП ГУНП України в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003966 від 11.06.2016 за ч. 3 ст. 190 КК України за фактом шахрайського заволодіння чужим майном з використанням електронно-обчислювальної техніки.
У ході розслідування вказаного кримінального провадження, 02.02.2017 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_9 у АДРЕСА_2 , за результатами якого вилучили комп`ютерну техніку та мобільні телефони.
Участь у проведенні зазначеної слідчої дії серед інших приймали старший інспектор з особливих доручень відділу протидії кіберзлочинам в Житомирській області Поліського управління кіберполіції Департаменту кіберполіції НП України ОСОБА_8 та заступник начальника цього ж відділу ОСОБА_7 ..
У ході проведення обшуку, у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди.
Реалізуючи свій злочинний умисел, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_8 будучи працівником правоохоронного органу, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, з використанням наданих повноважень, 02.02.2017 р. близько 7 години, після проведення обшуку, перебуваючи поряд з будинком ОСОБА_9 , повідомив останньому про необхідність передачі йому неправомірної вигоди, за не притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності.
Цього ж дня, о 09.30 години, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , попередньо викликавши ОСОБА_9 до ГУНП України в Житомирській області для проведення слідчих дій, перебуваючи у службовому кабінеті № 210 ГУ НП в області за адресою Старий бульвар, 5/37 у м. Житомирі, повторно висловив вимогу останньому про передачу йому грошових коштів, погрожуючи притягненням до кримінальної відповідальності, призначивши при цьому зустріч у приміщенні кафе «Хочу З`їсти» задля того, щоб його злочинна діяльність не була викрита.
Реалізуючи свій спільний корисливий злочинний намір спрямований на отримання неправомірної вигоди, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та суспільно-небезпечні наслідки, тобто діючи умисно та згідно домовленості з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , близько 13 години цього ж дня, у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , при зустрічі з ОСОБА_9 , приховуючи свої злочинні дії, набрав на мобільному телефоні повідомлення із текстом «1000$» та продемонстрував його ОСОБА_9 , пояснивши, що в разі сплати вказаної суми його не буде притягнуто до кримінального відповідальності та буде вирішено питання про повернення йому вилученого у ході обшуків майна.
У цей же день, 02.02.2017 р. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 перебуваючи у дворі одного з багатоповерхових будинків, неподалік від АДРЕСА_4 , близько 17 години, реалізуючи свій спільний корисливий злочинний намір, спрямований не отримання неправомірної вигоди, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, тобто діючи умисно та згідно домовленості, повідомили ОСОБА_9 , що неправомірну вигоду за не притягнення його до кримінальної відповідальності та повернення вилученого у ході обшуку майна необхідно надати у строк до 10 години 03.02.2017 р., призначивши зустріч у приміщенні ГУНП України в Житомирській області.
Усвідомлюючи, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , як працівники правоохоронного органу, можуть реалізувати свої погрози, ОСОБА_9 , не бажаючи негативних наслідків для себе у вигляді притягнення до кримінальної відповідальності, погодився з умовами останніх.
03.02.2017 р. близько 11 год. перебуваючи у кабінеті № 210 ГУ НП України в Житомирській області за адресою: Старий бульвар, 5/37 у м. Житомир, ОСОБА_9 , виконуючи вказівку ОСОБА_8 щодо способу передачі грошей, поклав грошові кошти в сумі 1000 доларів США до блокноту, який ОСОБА_8 тримав у руках, після чого останній, вийшовши з кабінету передав ОСОБА_7 ..
Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою, одержали неправомірну вигоду у вигляді 1 тис. доларів США, що за курсом Національного Банку України становить 26 тис. 980 грн. за не притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності.
04 лютого 2017 року ОСОБА_8 та ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
На підтвердження вини підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення слідчим наведено наступні докази: протоколи допиту свідка ОСОБА_9 від 02 та 04 лютого 2017 року та протокол прийняття його заяви про вчинення кримінального правопорушення від 02.02.2017 р., протокол огляду, маркування та вручення грошових коштів від 03.02.2017 р., протокол затримання ОСОБА_8 від 03.02.2017 р., протокол затримання ОСОБА_7 від 03.02.2017 р..
З посиланням на викладене, слідчий у клопотанні вказує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Зазначений злочин останній вчинив, будучи працівником правоохоронного органу, під час виконання посадових обов`язків. ОСОБА_7 протягом тривалого часу працює у правоохоронних органах, обізнаний про методи і форми роботи правоохоронних органів, має стійки професійні та особисті зв`язки з працівниками правоохоронних органів області, шляхом використання свого службового становища та набутих знайомств, контактів у правоохоронних органах та експертних установах може незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні, експертів, що в подальшому може змусити їх змінити свої показання.
Прокурор і слідчий заявлене клопотання у судовому засіданні підтримали із зазначених у ньому підстав, при цьому вказали на наявність ризиків, передбачених п.п.2-4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості підозрюваним ОСОБА_7 знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, експертів у кримінальному провадженні або перешкоди кримінальному провадженню іншим чином, а тому, на думку прокурора і слідчого, застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання останнім, покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти можливості виникнення вищевказаних спроб зі сторони останнього.
Підозрюваний у своєму виступі не заперечував саму подію злочину і своєї вини, проте вказував на неправильність кваліфікації його дій і разом із захисниками просив обрати відносно нього менш суворий запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Заслухавши прокурора, слідчого, захисників, підозрюваного, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають підстави вважати, що дане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Згідно ч.2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя вважає, що законних та обґрунтованих підстав для застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_7 не має, а доводи, викладені слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні не знайшли свого саме повного підтвердження в ході судового розгляду.
Вчинення особою кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого не може бути єдиною підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою. Не знайшли свого підтвердження доводи слідчого, викладені в клопотанні щодо можливості підозрюваного знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів у кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Згідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. При цьому, у п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. також рішення у справі «Доронін проти України» (Doronin v. Ukraine), пп. 63-64, рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).
Як встановлено в ході розгляду клопотання, підозрюваний фактично не заперечує саму подію злочину, своєї участі і вини у ньому, та вказує на неправильність кваліфікації його дій.
Разом з тим, оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має статус учасника бойових дій, що приймав безпосередню участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, має постійне місце проживання в м. Житомирі, у нього на утриманні перебуває малолітня дитина, що вказує на наявність соціальних зв`язків, а також приймаючи до уваги його вік та стан здоров`я, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.
В зв`язку з цим, зазначені вище обставини, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:
1) заборонити залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22 години по 07 годину наступного дня;
2) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду;
3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
4) утримуватися від спілкування із свідками, працівниками правоохоронних органів, окрім тих, що здійснюють слідчі та процесуальні дії у кримінальному провадженні № 0000015 та іншими особами з приводу обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення;
5) здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 ..
Ознайомити підозрюваного під розпис з ухвалою суду.
Визначити строк дії обов`язків впродовж двох місяців з моменту оголошення ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення, шляхом звільнення підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти в залі суду та зобов`язання після звільнення з-під варти негайно прибути до місця свого проживання.
Копію ухвали суду направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для відома.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1