Справа № 450/1006/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/4/17 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2017 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області

під головуванням судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2015 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Львова, жителя та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , обвинуваченого по ч. 1 ст. 286 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_9
представника потерпілого ОСОБА_10
ВСТАНОВИЛА:

заступник прокурора Львівської області подав апеляційну скаргу в якій просить вирок Пустомигівського районного суду Львівської області від 19.11.2015 року стосовно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді 1 року обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, що відповідно до п.6 ч.1 ст.72 КК України відповідає 6 місяцям позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КПК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування обраного основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового терміну на 3 роки.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені сі .76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

В решті вирок залишити без змін.

Вироком Пустомигівського районного суду Львівської області від 19.11.2015 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді одного року обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Згідно ч.4 ст.70 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково зараховано покарання за попереднім вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24.07.2015 року у виді позбавлення волі на строк 1 рік за вказаний злочин попереднього вироку, яке відповідно до ст.72 КК України становить 2 роки обмеження волі, та обрано остаточне покарання обвинуваченому у виді 3-х років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням іспитовим строком 3 роки.

Вирішено питання з судовими витратами та речовими доказами.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 залишено без розгляду.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог прокурор зазначає, вирок суду є незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з відповідного співвідношення, зокрема у даному випадку «одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі».

Проте, в порушення вказаних вимог суд першої інстанції більш суворий вид покарання в 1 рік позбавлення волі перевів у менш суворий 2 роки обмеження волі, не врахувавши при цьому і те, що вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24.07.2015 ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст.408 КК України на 2 роки, а не на 1 рік позбавлення волі.

З урахуванням того, що в ході перегляду судового рішення необхідно дати оцінку правильності призначеного обвинуваченому покарання, з метою недопущення істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, в порядку ст.404, 405 КПК України просить поновити судове слідство в цій частині при апеляційному розгляді даного кримінального провадження.

В доводах на підтвердження своїх апеляційних вимог також покликається на нормативну базу законодавства України.

При апеляційному розгляді справи прокурор уточнив вимоги та доводи своєї апеляційної скарги та просить остаточне покарання обвинуваченому призначити 2 (два) роки позбавлення волі, оскільки в апеляції механічна помилка. Обвинувачений, потерпілий та представник потерпілого покладаються на думку суду.

Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_7 , близько 16 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом марки "ВАЗ 2108" номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись ним по вул. Кобилянської в с. Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області, неподалік будинку №2, грубо порушив вимоги Р.1 п.1.5, Р.2 п.2.1, п.2.9, Р.10 п.10.1, Р.13 п.13.1 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він у стані алкогольного сп`яніння без посвідчення водія не обрав безпечної швидкості руху і безпечного бокового інтервалу, створив небезпеку для руху та виїхавши на ліву сторону дороги здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який рухався в попутному з ним напрямку. Внаслідок наїзду потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Заслухавши доповідача, прокурора, обвинуваченого, потерпілого та представника потерпілого, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з відповідного співвідношення, зокрема у даному випадку «одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі».

Проте, суд першої інстанції, призначаючи остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_7 даної вимоги закону не виконав.

Зокрема, оскаржуваним вироком Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_7 було засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України за злочин, який ним був вчинений 06.02.2015 року.

Вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24.07.2015 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. Згідно ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання за цим вироком з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік. Відповідно ст.76 ч.1 п.3 КК України, покладено на ОСОБА_7 обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Запобіжний захід, до вступу вироку в законну силу ОСОБА_7 змінено з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнено його з-під варти в залі суду негайно.

Зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання термін тримання його під вартою з 05 червня 2015 року по 24 липня 2015 року включно.

При призначенні остаточного покарання, Пустомитівський районний суд Львівської області вірно застосував ч.4 ст. 70 КК України.

Проте, слід погодитись з доводами прокурора, що суд першої інстанції, призначаючи остаточне покарання, відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України, в порушення вимог ст. 72 КК України, перевів більш суворий вид покарання, визначений вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24.07.2015 року у вигляді позбавлення волі у менш суворий - обмеження волі.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність відповідно до вимог ст.ст.409, 413 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

За таких умов апеляційна скарга прокурора є підставною, вмотивованою та підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2015 року відносно ОСОБА_7 в частині обрання обвинуваченому покарання підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність з постановленням в цій частині нового вироку.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_7 міру покарання, колегія суддів, враховуючи особу обвинуваченого, ступень тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, шляхом застосування вимог ст.75 КК України про звільнення від відбуття призначеного покарання з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Керуючись ст.ст.404,405,407, 409, 420 КПК України, колегія суддів УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити.
Вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2015 року відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України скасувати в частині призначеного покарання.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.286 КК України до 1 (дного) року обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ч.4 ст.70 КПК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, який визначений вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24.07.2015 року, остаточно визначити покарання ОСОБА_7 у виді 2 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового терміну на 3 роки.
Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені сі .76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений у касаційному порядку упродовж трьох місяців з моменту його проголошення.

СУДДІ
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4