АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 216/1525/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/429/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2017р. м.Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі кримінальне провадження, №0000125, внесене, 21.01.2017р. до Единого реєстру досудових розслідувань відносно:
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кімовськ, Тульської області,
Росія, громадянина України, росіянина, освіта професійно-технічна,
не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 ,
раніше судимого:
-18.11.2014 р. Центрально-Міським районним судом м.Кривого рогу
за ч.2 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі
строком на 1р., на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування
покарання з випробуванням, строком на 1 рік;
31.03.2015 р. Центрально-Міським районним судом м.Кривого Рогу
за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі
строком на 1р., на підставі ст.71 КК України, за сукупністю
вироків, приєднано невідбуту частину покарання за вироком
Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від
18.11.2014р., остаточно призначено покарання у виді
позбавлення волі строком на 1р. 3міс.
23.09.2016р., звільненого по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.309 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого на вирок Центрально-Міськокого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 травня 2017р.
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 , визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, за ч.3 ст.185, ч.2 ст.309 КК України і призначено покарання: за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, строком на 3р.; за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі, строком 2р., на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3р.
Вирішено питання по речовим доказам і процесуальним витратам
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
потерпіла ОСОБА_9
обвинувачений ОСОБА_6
захисник ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , просить змінити вирок Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, застосувати до нього положення ст.ст.75, 76 КК України, звільнивши від відбування покарання з іспитовим строком на 1 р., в іншій частині вирок суду залишити без змін.
За обставин, встановлених судом і детально наведених у вироку, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинів за ч.3 ст.185, ч.2 ст.309 КК України, за наступних обставин.
ОСОБА_6 в період часу з 08.00 год. 06.01.2017р. по 18.00 год. 10.01.2017 р., маючи намір на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де шляхом пошкодження вхідних дверей вказаного будинку проник до його приміщення, скориставшись відсутністю свідків і очевидців, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з приміщення зазначеного будинку таємно викрав належну ОСОБА_9 пральну машинку марки «RIGA» моделі 17, вартість якої відповідно до висновку товарознавчої експертизи №37/12.1-67 від 14.03.2017 р. складає 700 грн., після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник і розпорядився ним на свій власний розсуд, тим самим заподіяв своїми умисними протиправними діями потерпілій ОСОБА_9 майнового збитку на вказану суму.
Крім того, в період часу з 19.00 год. 20.01.2017 р. по 10.00 год. 21.01.2017 р., ОСОБА_6 , повторно, маючи намір на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де шляхом демонтажу врізаного замку вхідних дверей вказаного будинку проник до його приміщення, та скориставшись відсутністю свідків і очевидців, з приміщення зазначеного будинку таємно викрав належне ОСОБА_9 майно, а саме: настінний годинник «QUARTZ» марки «SHINFUKU»; металеву тачку «кравчучку»; механічну ручну швейну машинку «SINGER MANFG», після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник і розпорядився ним на свій власний розсуд, тим самим заподіяв своїми умисними протиправними діями потерпілій ОСОБА_9 згідно висновку товарознавчої експертизи №37/12.1-67 від 14.03.2017 р. майнового збитку на загальну суму 3200 грн.
22.02.2017р. у денний час доби, ОСОБА_6 , повторно, знаходячись у одному з дворів по вул.Свято-Миколаївська м.Кривого Рогу у сміттєвому баку знайшов, тим самим незаконно придбав чотири поліетиленових пакетика з наркотичним засобом марихуана (канабіс), після чого поклав їх собі в праву зовнішню кишеню куртки і незаконно зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.
Цього ж дня, о 17.10 год. ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку №10а по вул.Комуністична м.Кривого Рогу, був зупинений працівниками поліції, на вимогу яких, у присутності двох понятих, із вдягненої на ньому куртки, з правої зовнішньої кишені, надав чотири поліетиленових пакетика з речовиною рослинного походження в кількості 3,742 г, 3,568 г, 3,687 г, 3,759 г (загальною масою 14,756 г), яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 2/8.6-231 від 02.03.2017 р. є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить відповідно: 3,501 г, 3,324 г, 3,446 г, 3,518 г, (загальною масою 13,789 г), який він незаконно придбав і зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , обґрунтовуючи апеляційну скаргу, просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання, застосувати до ОСОБА_6 ст.75 КК України, звільнивши від покарання з випробуванням строком на 1р.
Захисник вказує на те, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні з підстав його незаконності, необґрунтованості і невмотивованості, неправильного застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме - при призначенні його підзахисному покарання у виді реального позбавлення волі, суд першої інстанції не врахував, що злочини вчинені ОСОБА_6 не є особливо тяжкими злочинами, оскільки діями обвинуваченого не було спричинено тяжких наслідків, що матеріальна шкода завдана злочином повністю відшкодована шляхом повернення потерпілій викраденого у неї майна, що він щиро кається у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, зазначені обставини, відповідно до ст.66 КК України, є обставинами, які пом`якшують покарання.
Захисник звертає увагу на те, що розмір шкоди, завданої потерпілій діями ОСОБА_6 становить 3900 грн., що є не великим розміром, суд першої інстанції в порушення вимог ст.67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання, визнав повторність вчинення обвинуваченим злочину, тоді, як, ця ознака входить в кваліфікацію інкримінованого ОСОБА_6 злочину і за таких підстав, не може бути, ще раз врахована при призначені покарання, як обставина, що його обтяжує.
Захисник вважає, що суд мав усі підстави для застосування до ОСОБА_6 ст.75 КК України і звільнення його від відбування покарання з випробуванням, наголошує на тому, що суд належним чином не обґрунтував свого рішення, щодо призначення покарання у виді реального позбавлення волі.
Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити, змінити вирок суду в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, застосувати до нього ст.75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1р.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні при апеляційному розгляді, повністю підтримав апеляційну скаргу свого захисника, просив її задовольнити, змінити вирок суду в частині призначеного йому покарання, застосувати ст.75 КК України, звільнивши від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком 1р.
Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні апеляційної інстанції, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника, наполягала на залишенні вироку суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, без змін.
Прокурор, в судовому засіданні при апеляційному розгляді, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника в частині застосування до ОСОБА_6 ст.75 КК України, просила вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судового засідання в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами, наявними у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції, в межах апеляційної скарги.
Доводи апеляційної скарги захисника, щодо суворості, призначеного судом покарання, колегія суддів, вважає не обґрунтованими.
Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, колегія суддів встановила, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 повністю дотримався вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про його особу, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання і призначив обвинуваченому покарання, яке за своїм видом та розміром є справедливим, відповідає тяжкості вчинених злочинів, даним про особу обвинуваченого та досягненню мети, передбаченої ч.2 ст. 50 КК України.
Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим і в частині вирішення цивільних позовів, також.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався зазначених вимог закону і ретельно дослідив і проаналізував докази щодо обставин скоєння злочинів обвинуваченим, а також щодо обставин які пом`якшують і обтяжують покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував, що відповідно до ст.12 КК України він вчинив тяжкий і середньої тяжкості злочини, що він раніше судимий (ар.пр.83, 85-87), позитивно характеризується (ар.пр.90).
Обставинами, які пом`якшують згідно ст.66 КК України, покарання суд визнав щире каяття, обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, суд не встановив.
При призначенні покарання суд врахував, що обвинувачений був звільнений з місць позбавлення волі 23.09.2016р. по відбуттю строку покарання, однак через нетривалий час, знову вчинив злочини, два епізоди крадіжки в січні місяці 2017р. і один епізод пов`язаний з незаконним придбанням та зберіганням наркотичних засобів без мети збуту в кінці лютого 2017р., що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги при призначенні покарання думку потерпілої ОСОБА_9 , яка наполягала на призначенні ОСОБА_6 суворого покарання.
Доводи сторони захисту про те, що суд першої інстанції при призначені обвинуваченому покарання, порушив вимоги ч.4 ст.67 КК України, не відповідають дійсності, оскільки у вироку суду відсутні посилання на визнання за обставину, яка обтяжує покарання, вчинення злочину повторно.
Матеріали справи свідчать про те, що в діях ОСОБА_6 наявний рецидив злочинів, оскільки виходячи з приписів ст.34 КК України, вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин, є рецидивом злочинів, однак суд першої інстанції не визнав цю обставину, як таку, що обтяжує покарання, незважаючи на те, що в обвинувальному акті, ця обставина зазначена, як обставина, яка обтяжує покарання (ар.пр.125).
Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що вирок суду відносно ОСОБА_6 , відповідає вимогам закону, є обґрунтованим і належним чином мотивованим, і тому не вбачає підстав для його зміни з підстав зазначених в апеляційній скарзі захисника.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а вирок Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 травня 2016р., яким ОСОБА_6 визнано виннуватим і засуджено за вчинення злочинів, за ч.3 ст.185, ч.2 ст.309 КК України- без змін.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту, вважати продовженим до дня виконання вироку в порядку ст.534, 535 КПК України
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена, шляхом подачі касаційної скарги, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4