АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі суду міста Києва апеляційну скаргу із доповненнями прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0005302 від 14.04.2016 року на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року про повернення обвинувального акта за обвинуваченням,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.27, ч.2 ст.305, ч.3 ст.27, ч.2 ст.305, ч.2 ст.28, ч.3 ст.27, ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України та
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Маріуполь Донецької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 ,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.305, ч.2 ст.305, ч.2 ст.28, ч.3 ст.305 КК України;
з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_7
обвинувачених- ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників- ОСОБА_8 , ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 24 листопада 2016 року, прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0005302 від 14.04.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.27, ч.2 ст.305, ч.3 ст.27, ч.2 ст.305, ч.2 ст.28, ч.3 ст.27, ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 ККУкраїни та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.305, ч.2 ст.305, ч.2 ст.28, ч.3 ст.305 КК України для усунення виявлених судом недоліків.
Рішення про повернення обвинувального акта обгрунтовано тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки висунуте обвинувачення є не в повному обсязі зрозумілим, конкретним і логічним.
Зокрема, згідно вказаного обвинувального акта, ОСОБА_6 24.05.2016 року, перебуваючи у м. Утрахт Королівства Нідерландів, отримала від ОСОБА_5 незаконно придбані останнім наркотичний засіб кокаїн, психотропні речовини амфетамін та МДМА.
У подальшому, 30.05.2016 року під час проходження митного контролю співробітниками прикордонної та митної служби спільно із співробітниками ГУ БКОЗ СБУ зупинено автомобіль марки «Міцубіші Лансер», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , з багажного відділення якого з чемодану вилучено поліетиленовий пакет із вмістом порошкоподібної речовини, із вмістом кокаїну, що була раніше отримана нею у ОСОБА_5 , під кладкою чемодану виявлено також згорток з поліетиленового пакету із кристалоподібної речовиною білого кольору зі вмістом амфетаміну, та 4 зіп-пакетики із кристалоподібною речовиною білого кольору, що містили особливо небезпечну психотропну речовину МДМА.
Як зазначив суд, незважаючи на те, що дана дія охоплювалась єдиним умислом, вчинена однією й тією ж особою, орган досудового розслідування виклав фактичні обставини тричі, чим створив ілюзію множинності злочинних епізодів, що призвело до штучного збільшення обсягу обвинувачення. Аналогічним чином викладені фактичні обставини вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому дій.
Прокурор, не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд за даним обвинувальним актом зі стадії підготовчого судового засідання. Свої вимоги обгрунтовує тим, що ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушення судом вимог кримінального процесуального закону.
Вказує на те, що суд не дотримався вимог ст. 337 КПК України та в ухвалі від 24.11.2016 року фактично надав оцінку правильності кваліфікації дій обвинувачених, спрямованості їх умислу, тощо, тим самим вийшов за межі визначених КПК України повноважень, наданих суду під час проведення підготовчого судового засідання.
Зазначає, що висновок суду першої інстанції про допущені в обвинувальному акті недоліки, зокрема порушення п.5 ч.2 ст.291 КПК України, неконкретність сформульованого обвинувачення, стосується лише меж висунутого особам обвинувачення відповідно до обвинувального акту, яке може бути, зокрема, змінено прокурором у порядку, передбаченому ст.338 КПК України.
Вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 органом досудового розслідування за відповідними частинами ст. 305 КК України є обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України.
Окрім того, захисник ОСОБА_9 звернувся із клопотанням про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з утриманням під вартою, не більш суворий, ніж домашній арешт. Клопотання обґрунтовує тим, що тримання під вартою не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі принцип недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання; доводи сторони обвинувачення про обґрунтування утримання під вартою через можливий тиск обвинуваченого на свідків втратило свою актуальність після допиту свідків, а головний свідок у справі - ОСОБА_6 , не скаржиться на тиск з боку ОСОБА_5 і підтримує його звільнення з під варти; на стадії судового розгляду доводи на користь утримання обвинуваченого під вартою через ризики знищення доказів втрачає своє значення.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які заперечили проти апеляційної скарги та підтримали клопотання захисника про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 , перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

В ст.ст. 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору, на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції, допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.
Зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 убачається, що він містить усі відомості, передбачені ст. 291 КПК України, а саме у ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Посилання суду на формулювання неконкретного обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , внаслідок викладу в обвинувальному акті фактичних обставин декілька разів, що створює ілюзію множинності злочинних епізодів, що збільшує обсяг обвинувачення, не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки ці питання підлягають вирішенню судом під час розгляду по суті, а не в підготовчому судовому засіданні.
Замість перевірки дотримання слідчим та прокурором вимог ст. 291 КПК України при складанні, затвердженні та підписанні обвинувального акту та додатків до нього, суд першої інстанції вдався до оцінки фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та до вирішення тих питань, які не є предметом розгляду в підготовчому судовому засіданні, і не можуть бути підставами для повернення обвинувального акта прокурору.
Відтак, колегія суддів уважає, що рішення суду про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прокурору, з наведених в ухвалі суду підстав не узгоджуються із вимогами кримінального процесуального закону, і є передчасним, з огляду на перелік питань, які вирішує суд на стадії підготовчого судового засідання.
Під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено порушень, допущених при складанні обвинувального акту щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та реєстру матеріалів досудового розслідування, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до розгляду, в зв`язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставність повернення обвинувального акта є обґрунтованими.
Враховуючи викладене, колегія суддів уважає, що ухвала сулу першої інстанції про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0005302 від 14.04.2016 рокувідносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прокурору, постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.
Не вбачається підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з утриманням під вартою, не більш суворий, ніж домашній арешт. Наведені в клопотанні обрунтування не спростовують законності обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу в виді тримання під вартою, оскільки при його обранні, а в послідуючому при продовженні його дії, судом оцінено всі обставини, які підлягають врахуванню при обранні запобіжного заходу.
При обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом першої інстанції вимоги кримінального процесуального закону дотримані, підстав для його зміни чи скасування апеляційним судом не встановлено. В матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів, та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, продовжує існувати обґрунтований ризик того, що ОСОБА_5 , знаходячись на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі впливати на свідків та потерпілих, а тому більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання цих ризиків.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні задовольнити.
Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0005302, за обвинуваченнямОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.27, ч.2 ст.305, ч.3 ст.27, ч.2 ст.305, ч.2 ст.28, ч.3 ст.27, ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 ККУкраїни та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.305, ч.2 ст.305, ч.2 ст.28, ч.3 ст.305 КК України, повернуто прокурору - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції, зі стадії підготовчого засідання.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з утриманням під вартою - відмовити.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа - №11-КП/796/599/2017 Категорія ч.3 ст. 307 КК України

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10

Доповідач ОСОБА_1