Провадження №1/761/8/2017
В И Р О К
іменем України
09 червня 2017 року

Шевченківський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
підсудної - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Кондратівка Костянтинівського району Донецької області, громадянки України. має вищу освіту, незаміжня, не працює, зареєстрована: АДРЕСА_1 , визначеного місця проживання в м.Києві не має, раніше не судима,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 10.08.2012 року приблизно о 15.50 годин, знаходячись в приміщенні магазину «Фуршет», що розташований по пр. Перемоги, 94/1 в м.Києві, знаходячись в стані алкогольного сп*ягніння, вирішила таємно викрасти майно ДП «Фуршет».

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення і обернення його на свою користь, ОСОБА_4 , пройшовши по торгівельному залу, склала собі в жіночу сумочку, яку мала при собі, наступні продовольчі товари: ковбаса «Московська» вартістю 51 грн.59 коп., лопатку свинини вартістю 77 грн. 68 коп., пакет вина об*ємом 1 л «Сонце в бокалі» вартістю 30 грн.23 коп., а всього на загальну суму 159 грн. 50 коп.

Після цього ОСОБА_4 попрямувала до виходу магазину. При цьому як тільки ОСОБА_4 проходячи касу, попрямувала до виходу з приміщення магазину «Фуршет», до неї звернулися працівники магазину і попросили останню показати, що знаходиться всередині її жіночої сумки. Розуміючи, що її злочинні дії викриті і вони перестали носити таємний характер, з метою уникнення свого затримання, ОСОБА_4 , проігнорувавши вимогу працівника магазину, відштовхнула останнього від себе, після чого з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, визнала, щиросердно розкаялася. В суді показала, що 10.08.2012 року приблизно о 15.50 годин вона прийшла в магазин «Фуршет» в м.Києва по пр. Перемоги, де із сумкою подруги знаходилася в торгівельному залі, з полиці взяла палку ковбаси, м*ясо, вино, що склала в сумку при собі. Після цього вона направилася до каси, яку пройшла, не розрахувавшись за товар. Через десять метрів від каси її зупинив працівник магазину та попросив пред*явити чек на товар, на що вона відмовилася, також відмовилася пред*явити товар з магазину, почала виражатися нецензурно, відштовхнула працівника та направилася з магазину з сумкою з товаром. Через деякий час вона повернулася до магазину з викраденим товаром, оскільки там залишалася подруга та її сумка. В магазині вона була зупинена працівниками магазину, була викликана міліція, у неї було вилучено викрадений товар.

Також ОСОБА_4 підтвердила в суді свої раніше надані показання на досудовому розслідувані, які оголошені в ході судового розгляду ( том1, а.с.80-82, 89-90).

Окрім показань ОСОБА_4 , в яких вона підтверджує обставини обвинувачення в суді щодо відкритого викрадення майна з магазину, її показань на досудовому розслідуванні, вина у вчиненні злочину підтверджується фактичними даними, які містяться в досліджених судом доказах:

протоколі огляду та вилучення від 10.08.2012 у ОСОБА_4 палки ковбаси «Московська», лопатки зі свинини, пакет вина «Сонце в бокалі».

протоколі огляду та вилучення від 10.08.2012, згідно якого з приміщення супермаркету «Фуршет», що по пр. Перемоги, 94/1 в м.Києві, СД компакт- диск «ТДК», на якому містяться відео файли, відзняті камерами спостереження, на яких зображена ОСОБА_4 ,

речових доказами згідно постанов слідчого від 13 вересня 2012 року: СД- компакт- диск ТДК, палка ковбаси «Московська», лопатка зі свинини, пакет вина «Сонце в бокалі».

Оцінивши досліджені докази в сукупності та взаємозв*язку, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 , зазначені в обвинувальному висновку як насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров*я, а саме: що ОСОБА_4 відштовхнула працівника магазину від себе, не розцінюються судом як насильницькі дії, які застосовані ОСОБА_4 з метою заволодіння майном, тобто такі, що є кваліфікуючими ознаками, передбаченими ч.2 ст.186 КК України. Натомість суд приходить до висновку з урахуванням меж пред*явленого обвинувачення, що поштовх застосований ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності та затримання, вже після того, як остання заволоділа майном, отримавши реальну можливість розпорядитися, користуватися майном, вилученим спочатку таємно в магазині, розпочавши свої дії на заволодіння майном як таємне викрадення чужого майна, після його вилучення розуміючи, що крадіжка виявлена, продовжила свої дії на заволодіння вже відкрито.

При цьому отримавши реальну можливість розпорядитися майном, ОСОБА_4 відштовхнута працівника магазину лише з метою уникнення затримання. Таким чином, такі дії не можуть визнаватися ознаками грабежу, поєднаного з насильством, і кваліфікуюча ознака, передбачена ч.2 ст.186 КК України, не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи.

Відповідно до роз*яснень п.5 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», коли винна особа вже отримала реальну можливість розпорядитися чи користуватися протиправно вилученим майном, але застосовує насильство лише з метою уникнення затримання, її дії не можуть визнаватися грабежем, поєднаним з насильством. Залежно від способу вилучення майна вони можуть розцінюватись як крадіжка або грабіж. Застосування насильства в такому випадку утворює окремий склад злочину і потребує окремої кваліфікації залежно від тяжкості наслідків та заподіяної потерпілому фізичної шкоди.
Отже, обвинувачення ОСОБА_4 в частині вчинення грабежу саме в поєднанні із застосуванням нею насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров*я, не знайшло підтвердження в ході судового розгляду.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.186 КК України, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж).

Вирішуючи питання про покарання, суд враховує положення ст.65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, є фактичне визнання вини у ОСОБА_4 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна та щире розкаяння.
Обставинами, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом враховується перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного сп*яніння.
При призначенні покарання стосовно ОСОБА_4 суд враховує обставини, які пом`якшують, та такі, що обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до умисних корисливих злочинів середньої тяжкості, обставини вчинення кримінального правопорушення, та розмір викраденого майна, який не оспорюється ОСОБА_4 , ті обставини, що злочин тяжких наслідків не потягнув, дані про особу ОСОБА_4 , яка раніше не судима, задовільно характеризується за місцем проживання, нових злочинів після події не вчиняла, до кримінальної відповідальності не притягується, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, при цьому не працює, перебувала у розшуку тривалий час, що свідчить про її ухилення від суду. Участь ОСОБА_4 у розгляді справи забезпечена лише завдяки здійсненню розшукових заходів працівниками правоохолронних органів.
Таким чином, необхідно призначити покарання в межах, установлених у санкції частини 1 ст.186 КК України, у виді арешту, покарання підлягає реальному відбуванню.
Також суд враховує, що ОСОБА_4 тривалий час з 2013 року перебувала у розшуку, тим самим ухилялася від суду, за місцем реєстрації не проживає, визначеного місця проживання в м.Києві не має, не працює, міцних сімейних, соціальних зв*язків не має, в сукупності такі обставини свідчать про високий ризик, що в подальшому особа буде ухилятися від виконання вироку, у зв*язку з чим необхідно змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з підписки про невиїзд на тримання під вартою до набрання вироком законної сили з метою забезпечення виконання вироку суду у відповідності до положень статті 2 Закону України «Про попереднє ув*язнення», відповідно до якого метою попереднього ув`язнення є в тому числі забезпечення виконання вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.321-324, 332-339 КПК України ( в ред. 1960р.), суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, і призначити покарання у виді арешту на строк три місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_4 змінити з підписки про невиїзд на тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши під варту ОСОБА_4 в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 09 червня 2017 року, зарахувавши в строк відбування покарання у виді арешту строк попереднього ув*язнення до набрання вироком законної сили за правилами, передбаченими ст. 72 КК України .

Речові докази залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва протягом п*ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1