Справа №489/5346/16-к 22.12.2016
Провадження: № 11-сс/784/549/16 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Категорія: оскарження ухвали слідчого судді Доповідач апеляційного суду:
про обрання запобіжного заходу ОСОБА_2
у вигляді тримання під вартою
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 грудня 2016 року відносно
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нетішин Славутського району Хмельницької, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця ВЧ- НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України
учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_8
захисник: ОСОБА_7
В с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційної скарги.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 грудня 2016 року підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 02 січня 2017 року.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно його підзахисного такий вид запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт вказує, що слідчий суддя порушив вимоги ст. 177 КПК України, оскільки на його думку, посилання на наявність ризиків скоєння нового злочину та переховування від суда та слідства є голослівними, не підтверджуються матеріалами кримінальної справи.
Зазначає, що в оскаржуваному ним рішенні слідчого судді відсутні посилання на письмові матеріали, висновки не підтверджені доказами.
Крім того, апелянт звертає увагу на те, що у період з 02 листопада 2016 року по теперішній час органом досудового розслідування не проведено з підозрюваним ОСОБА_6 жодної процесуальної дії.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлені фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_6 02 листопада 2016 року повідомлено про підозру. Також прийнято до уваги, що раніше до підозрюваного вже застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 грудня 2016 року. В ухвалі міститься посилання на збереження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також стосовно неможливості закінчити досудове слідство до сплину дії попередньої ухвали.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів, слідчим відділом Інгульського відділу поліції ГУ НП України в Миколаївській область провадиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005626 від 14.10.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
У вказаному кримінальному провадженні 02.11.2016 року повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчинені розбійних нападів.
З дослідженим матеріалів вбачається, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.11.2016 року відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 45 днів терміном до 21:40 години 17.12.2016 року.
Підставами для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 найсуворішого виду запобіжного заходу стали обгрунтованість підозри (підтверджена протоколами допитів потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 ); існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України (переховування від слідства та суду, вчинення інших злочинів, знищення або приховування речових доказів); недостатність застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним ризикам.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
14.12.2016 року слідчий СВ Інгульського ВП ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_11 , подав слідчому судді Ленінського районного суду м. Миколаєва клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 на 30 днів.
На переконання апеляційного суду слідчим суддею в повній мірі дотримані як загальні положення про запобіжні заходи, передбачені ст.ст. 176-178 КПК України, так і спеціальні положення, що регламентують підстави та порядок застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою (ст. 183 КПК України).
Зокрема, здобуті під час досудового розслідування докази в повній мірі свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочинного діяння та є достатніми у сенсі положень, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.
Також, слідчий суддя дійшов правильного висновку стосовно того, що слідчим і прокурором надано достатньо даних, які свідчать про незменшення на час постановлення оскаржуваної ухвали раніше заявлених ризиків, передбачених п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від слідства та/або суду, знищити або сховати речові докази, вчинити інший злочин.
Є правильним висновок слідчого судді стосовно того, що вищевказані ризики об`єктивно підтверджуються підозрою у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 12 років позбавлення волі та відсутності у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків. В такій ситуації усвідомлення неминучості настання покарання може сприяти діям підозрюваного, направленим на переховування від органів досудового розслідування та/або суду тощо.
Таким чином, виходячи з обставин кримінального провадження, вагомості наявних доказів, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_6 в разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, неможливість завершення досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали, апеляційний суд визнає, що ступінь існуючих ризиків на теперішній час дійсно не зменшився, що виправдовує подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою в установі попереднього ув`язнення.
За таких обставин апеляційний суд не погоджується із твердженням апелянта про можливість зміни підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який вид запобіжного заходу, наприклад домашній арешт або особисте зобов`язання.
Продовження строку тримання під вартою до 02.01.2017 року не суперечить вимогам ч. 3 ст. 197 КПК України.
Доводи апелянта з приводу відсутності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також недоведеності необхідність продовження строку найсуворішого запобіжного заходу спростовуються вищевикладеними обставинами.
Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою і підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 грудня 2016 року відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: