Справа № 610/1311/17
Провадження № 1-кп/610/171/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.08.2017 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Червоний Донець Балаклійського району Харківської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, не працюючого, з професійно-технічною освітою, судимості не маючого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, одруженого, працюючого теслею в «Укргазспецбудмонтаж», зареєстрованого в АДРЕСА_2 , фактично проживаючого в АДРЕСА_3 , із професійно-технічною освітою, раніше судимого:

1). 10.07.2009 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч.3 ст. 185 до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75,104 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

2). 09.12.2009 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч. ч.2,3 ст. 185 КК України із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. ст. 75,76,104 КК України з 2 річним іспитовим строком;

3). 28.12. 2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 296, ст.ст. 70, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;

4). 06.04.2011 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст. 185 , ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 01.10.2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 12 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2017 року близько 23.00 години в сел. Донець Балаклійського району Харківської області ОСОБА_9 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_10 , маючи умисел на викрадення чужого майна з метою незаконного збагачення, згідно попередній домовленості підійшли до приміщення гуртожитку, розташованого по АДРЕСА_4 , де ОСОБА_9 залишився чекати ОСОБА_10 на вулиці та здійснював охорону його дій з метою подачі сигналу у разі появи сторонніх осіб, а ОСОБА_10 шляхом віджиму вікна за допомогою металевого прута незаконно проник до офісного приміщення на першому поверсі, яке належить ОСОБА_6 , звідки таємно, протиправно, викрали маршрутизатор (роутер) марки Totolink моделі N300RT, вартістю 280 грн, МФУ марки НР моделі OfficeJet Pro 8600, вартістю 1833 грн, сматрфон марки Nokia моделі Lumia 530 Dual Sim, вартістю 733 грн, мікрохвильову піч марки Liberton моделі LMW 2034 MW, вартістю 775 грн, автомобільний навігатор марки xDevice моделі micromap monza, вартістю 630 грн, дві ручки рожевого кольору марки «Regal», електрочайник, які для потерпілого ОСОБА_6 не мають матеріальної вартості.

Після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спільно зникли з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим на свій розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 4251 грн.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні вину свою визнав, щиро розкаявся у вчиненому та пояснив, що 28 лютого 2017 року ввечері зустрілися із ОСОБА_11 та гуляли по селищу ОСОБА_12 . Проходячи біля гуртожитку, побачили як на першому поверсі на підвіконні блимав роутер від комп`ютера і вирішили вчинити крадіжку з цього приміщення. Він стояв поблизу гуртожитку, а ОСОБА_11 віджав пластикове вікно і через відчинене вікно проник в кімнату. ОСОБА_11 подзвонив і тоді він підійшов до вікна, через яке останній передав йому мікрохвильову піч, принтер, яке він поніс до себе додому. За ним йшов ОСОБА_11 , який приніс роутер, електрочайник, навігатор, смартфон, пластикову картку сірого кольору. Все викрадене він сховав вдома у кладовку. Після цього вони вдвох пішли до банкомату «ПриватБанку», щоб зняти гроші, однак картка була заблокована, вони розірвати картку і викинули її.

Обвинувачений ОСОБА_10 також свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, розкаявся у вчиненому та пояснив, що спільно із ОСОБА_9 вирішили викрасти речі із кімнати гуртожитку. ОСОБА_13 стояв поблизу гуртожитку і спостерігав. Він через віджате вікно проник у кімнату і викрав речі, частину з яких віддав ОСОБА_13 , а частину він забрав сам і разом віднесли все додому ОСОБА_13 . Потім пішли до банкомату з пластиковою карткою, щоб зняти гроші, однак вона була заблокована і їм не вдалося зняти гроші, тоді вони викинули картку.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченими, їхня вина підтверджується наступними доказами:

Показами потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що в гуртожитку в АДРЕСА_4 у нього розміщено офіс. 01 березня 2017 року зранку йому подзвонив директор гуртожитку і повідомив, що в його офісі відкрито вікно та знята москітна сітка. Коли він приїхав, то побачив, що двері закриті на замок, однак в приміщенні розкидані речі та були відсутні деякі з речей. Про крадіжку він зразу повідомив поліцію. Разом з поліцією він оглядав приміщення і виявив крадіжку речей, які зазначені в обвинувальному акті. Банківська картка «А-Банку», яку також було викрадено обвинуваченими, була не активована, тому гроші з неї неможливо зняти і ніякої цінності вона для нього не представляє.

На теперішній час він не має претензій до обвинувачених, так як шкода йому повністю відшкодована.

Згідно витягу з кримінального провадження № 0000234, 02 березня 2017 року були внесені відомості в ЄРДР з правовою кваліфікацією ч.3 ст. 185 КК України.

Як вбачається з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, 01 березня 2017 року ОСОБА_6 звернувся із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності невідомої особи, яка в ніч на 01 березня 2017 року шляхом віджиму пластикового вікна проникла до орендованого ним приміщення в гуртожитку та скоїла крадіжку.

Протоколом огляду місця події від 01.03.2017 року з фототаблицями, під час якого було оглянуто будівлю гуртожитка, що знаходиться в АДРЕСА_4 . Біля будівлі справа від входу на прилеглій території на відстані 2 м від пластикового вікна на грунті виявлено сліди взуття, під вікном знаходиться сітка, двері в офіс не пошкоджено.

Протоколом огляду місця події від 09.03.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_10 біля під`їзду № 2 буд. АДРЕСА_5 у правій руці тримає поліетиленовий пакет, в якій знаходиться куртка чоловіча із шкірозамінника, набір ручок в чохлі, роутер марки «ТОТОLINK», навігатор марки xDevice чорного кольору, печатка з написом «Для документів», мобільний телефон «Nokia Lumia» 530.

Протоколом огляду місця події від 16.03.2017 року, під час якого в квартирі АДРЕСА_6 за місцем проживання ОСОБА_9 в його присутності в коридорі виявлено мікрохвильову піч білого кольору, дві печатки фізичної особи , електричний чайник.

Постановами від 17.03.2017 року про визнання вилучених під час огляду місця події від 16.03.2017 року мікрохвильової пічки Liberton, печатки для документів, печатки з особистим підписом фізичної особи-підприємця, електрочайника «Domotec» речовими доказами; про визнання вилучених під час огляду місця події від 09.03.2017 року куртки чорного кольору, роутера Totolink, навігатора марки xDevice, печатки для документів, набору двох ручок рожевого кольору, мобільного телефону марки Nokia Lumia речовими доказами та передачі їх на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , крім куртки, яка передана ОСОБА_11 .

Висновком товарознавчого дослідження від 24.04.2017 року № 1523, відповідно до якого ринкова вартість майна, що підлягає судово-товарознавчій експертизі станом на момент вчинення правопорушення, а саме: на 01.03.2017 року становить 4251 грн.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_9 та ОСОБА_10 доведена повністю.

Дії ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб і з проникненням у приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд враховує тяжкість вчиненого ними злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, враховує особу винних, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_9 судимості не має, вину свою визнав повністю, щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно як особа, яка з сусідами підтримує дружні відносини, не зловживає спиртними напоями, до адміністративної відповідальності не притягався, на теперішній час не працює, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не знаходиться.

Суд враховує думку потерпілого, який на суворому покаранні не наполягає в зв`язку з повним відшкодуванням завданої шкоди.

Суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання, щире каяття обвинуваченого у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини його вчинення, особу винного, який судимості не має, вину свою визнав повністю, враховуючи наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, думку потерпілого, який не наполягає на суворому покаранні, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 без відбування покарання, тому призначає покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції та приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

ОСОБА_10 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, працює теслею, за місцем проживання характеризується негативно як особа, яка не підтримує дружніх стосунків з сусідами, мав неодноразові приводи в поліцію, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не знаходиться.

Суд також враховує ту обставину, що ОСОБА_10 має малолітнього сина ОСОБА_14 , 2016 року народження.

Суд враховує думку потерпілого, який на суворому покаранні не наполягає в зв`язку з повним відшкодуванням завданої шкоди.

Суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання, щире каяття обвинуваченого у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, конкретні обставини його вчинення, особу винного, який неодноразово судимий за злочини проти власності, враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, враховуючи думку потерпілого, суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_10 у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції статті.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати на залучення експерта для проведення товарознавчого дослідження відповідно до ст. 124 КПК України суд покладає на обвинувачених порівну.

Крім того, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що 28 лютого 2017 року близько 23.00 години вони, діючи спільно та за попередньою змовою, маючи умисел на викрадення чужого майна, згідно попередній домовленості, з метою незаконного збагачення, підійшли до приміщення гуртожитку, розташованого в АДРЕСА_4 , де ОСОБА_9 залишився чекати ОСОБА_10 на вулиці та здійснював охорону його дій з метою подачі сигналу у разі появи сторонніх осіб, а ОСОБА_10 в свою чергу шляхом віджиму вікна за допомогою металевого прута незаконно проник до офісного приміщення, що знаходиться на першому поверсі вказаного гуртожитку, та маючи умисел на викрадення офіційних документів, а саме: пластикової банківської картки «А-Банк» № НОМЕР_1 з метою подальшого викрадення грошових коштів, які перебували на балансі вказаної банківської картки, умисно, таємно і протиправно, з корисливих мотивів, викрали вище вказану банківську картку, яка оформлена на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , та яка знаходилася в ящику столу у зазначеному приміщенні офісу. Після чого спільно зникли з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим на свій розсуд.

Такі дії ОСОБА_9 та ОСОБА_10 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Заслухавши показання обвинувачених, потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що сторона обвинувачення не надала і в ході судового розгляду не встановлено фактичні дані, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_9 та ОСОБА_10 складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України, виходячи з наступного.

Диспозиція ч.1 ст. 357 КК України передбачає відповідальність за викрадення, привласнення, вимагання офіційних документів, штампів чи печаток або заволодіння ними шляхом шахрайства чи зловживання особи своїм службовим становищем, а так само їх умисне знищення, пошкодження чи приховування, в також здійснення таких самих дій відносно приватних документів, що знаходяться на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності, вчинене з корисливих мотивів або в інших особистих інтересах.

При цьому, предметом злочину виступають будь-які офіційні документи, а також інші важливі особисті документи.

Натомість, звичайна банківська картка, за переконанням суду, до вищевказаних документів не відноситься, оскільки вона є лише знаряддям, своєрідним ключем у доступі до банківського рахунку. Разом з цим, наявність самої банківської картки не забезпечує доступу до банківського рахунку. так як необхідно знати ще ПІН-код.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_15 та ОСОБА_11 складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України.
Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Якщо обставини, передбачені пунктами 1,2 частини першої цієї статті, виявляється під час судового розгляду, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.

У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне виправдати ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч1 ст. 357 КК України.

Керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до п.п. 2,3 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_7 та ОСОБА_16 визнати невинуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України, та виправдати їх.

Початок іспитового строку ОСОБА_9 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Початок строку покарання ОСОБА_10 обчислювати з моменту виконання вироку.

Запобіжні заходи до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не застосовувалися.

Стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь держави судові витрати по 175,92 грн з кожного.

Речові докази по справі: мікрохвильову піч Liberton, печатки для документів, печатки з особистим підписом фізичної особи-підприємця, електрочайник «Domotec», роутер Totolink, навігатор марки xDevice, печатки для документів, набор двох ручок рожевого кольору, мобільний телефон марки Nokia Lumia, які зберігаються у потерпілого ОСОБА_6 , вважати повернутими йому за належністю, куртку чорного кольору, яка передана ОСОБА_10 вважати повернутою йому за належністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя