УХВАЛА Іменем України
м. Балаклія 21 жовтня 2016 року Кримінальне провадження № 0001297 права №610/3491/16-к 1-кс/610/515/2016

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_4 який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Балаклія Харківської області, проживає по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК

установив:

19.10.2016 р. до суду надійшло клопотання слідчого, яке було погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в даний час переховується від слідства, місцезнаходження останнього не встановлено.

У судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити.

Фіксування процесу технічними засобами не здійснювалось у відповідності до положень ст.107 КПК України.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Ухвалою від 19 жовтня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Під час розгляду клопотання встановлено, що Під час розгляду клопотання встановлено, що всупереч ч.3 ст.188 КПК, до клопотання не додано документів які підтверджують зазначені у пп.1,2 ч.4 ст.189 КПК, тобто не надано жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 дійсно переховується від органів досудового розслідування чи суду, що він вчинив дії передбачені ст.177 КПК. Взагалі не надані докази, що ОСОБА_5 викликався слідчим повісткою.

У матеріалах подання знаходиться копія повідомлення про підозру у вчиненні злочину від 14.09.2016 р. Із наданої копії повідомлення вбачається, що особисто ОСОБА_5 повідомлення про підозру не отримував.

Вказане повідомлення про підозру було вручене 15.09.2016р. ОСОБА_7 , який є сином ОСОБА_5 , однак цей син 10.10.2016р. будучи допитаним як свідок пояснив, що свого батька не бачив вже більше чотирьох місяців, де він знаходить не знає, і нічого про нього повідомити не може.

Таким чином, в результаті допиту сина 10.10.2016р. було встановлено, що зміст повідомлення про підозру, яке вручене цьому сину 15.09.2016р. для передачі його батькові, до адресата доведений не був.

Відтак у справі взагалі відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_5 достовірно відомо про те, що його сину було вручено підозру для передачі йому, або що йому відомо, що він є має статус підозрюваного у кримінальному провадженні.

Із матеріалів клопотання вбачається, що з огляду на положення ч.1 ст.42 КПК, щодо ОСОБА_5 було складено повідомлення про підозру, яке не вручено йому внаслідок не встановлення його місцезнаходження, однак при цьому не було вжито необхідних і достатніх заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Адже з огляду на положення ч.1 ст.136 КПК належним підтвердженням отримання особою письмового повідомлення про підозру є будь-які дані (докази), які підтверджують факт ознайомлення особи зі змістом повідомлення про підозру.

Тобто, із наданих доказів убачається, що слідчим було порушено порядок вручення письмової підозри, закріплений стст. 42, 111, 135, 136, 278 КПК. Закон не передбачає можливості для слідчого вручити повістку або повідомлення про підозру будь-якому родичу особи, і більше не цікавитись чи ознайомилась насправді ця особа зі змістом повідомлення.

Дотримання передбаченого законом порядку вручення підозри є безумовним обов`язком слідчого та прокурора. Порушення порядку вручення підозри є недопустимим.

Відтак докази того, що ОСОБА_5 умисно переховується саме від органів досудового слідства або вчиняє інші дії передбачені ч.1 ст.177 КПК не надані.

Станом на дату розгляду клопотання ОСОБА_5 до суду доставлений не був. Місце його знаходження не відоме.

Згідно з ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Частиною 6 ст. 193 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Доказів того, що ОСОБА_5 на теперішній час оголошений у міжнародний розшук не надано.

Таким чином обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою за відсутністю ОСОБА_5 на теперішній час є неможливим в силу імперативних вимог закону. В той же час закон не забороняє за таких обставин відмовити в обранні запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 187-191 КПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1