АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/472/17 Справа № 200/4936/17 Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2017 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2017 року,

за участю скаржника ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2017 року відмовлено в повному обсязі у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження від 02 грудня 2016 року.

В обґрунтування постановленої ухвали про відмову в задоволенні скарги слідчий суддя суду першої інстанції зазначив, що з наданих слідчим у судовому засіданні доказів видно, що з моменту скасування постанови про закриття кримінального провадження від 27 квітня 2016 року, потерпілий, який був скаржником і який зацікавлений у здійсненні слідчих дій, до слідчого для їх проведення, про що просив у скарзі про скасування постанови про закриття кримінальної справи, не з`явився, у зв`язку з чим слідчим прийнято рішення на підставі тих доказів, які знаходилися у справі і раніше та свідчать про те, що особою, яка винна у ДТП, є саме скаржник ОСОБА_5 . Крім того, згідно з експертним висновком проведеної по справі судово-автотехнічної експертизи від 14 квітня 2016 року, у заданій слідчим дорожньо-транспортній ситуації причиною ДТП стали дії водія ОСОБА_5 , який порушив вимоги п.п. 8.7.3 (е), 8.10 Правил дорожнього руху, тому що поїхав на сигнал світлофору, що забороняє рух, не поступившись у русі автобусу, яким керував ОСОБА_7 , і нових доказів протиправності дій водія ОСОБА_7 не надано, отже не має підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження від 02 грудня 2016 року.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою і винесена без встановлення дійсних обставин дорожньо-транспортної пригоди та належної оцінки зібраних досудовим розслідуванням доказів. Вказує на те, що слідчий ОСОБА_8 навмисно не направляв йому повідомлення, щоб не проводити слідчий експеримент і по надуманому мотиву вдруге закрив кримінальне провадження. Зазначає, що ні слідчим суддею, ні органом досудового розслідування не взято до уваги показання очевидців даної дорожньо-транспортної пригоди, слідчим не досліджені будь-яким чином свідчення водія ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Вважає, що експертне дослідження проводилося не в повному обсязі, оскільки експертом не визначено, який саме час потрібен був необхідним водію автобуса «Мерседес-Бенс» для подолання небезпечної відстані від початку повороту до його закінчення, не встановлено чи був причинний зв`язок між діями водія мікроавтобуса «Мерседес-Бенс» та аварією, що виникла.

Заслухавши доповідь судді, пояснення скаржника ОСОБА_5 та в його інтересах захисника ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчими показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування.
Між тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим при закритті кримінального провадження вищевказані обставини не були досліджені.
Як вбачається з наданих матеріалів, 02 грудня 2016 року слідчим СВ Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області було прийнято постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000839 від 17 вересня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Не погоджуючись з даним рішенням, скаржник звернувся до суду першої інстанції зі скаргою на вказану постанову та просив її скасувати.
Відповідно до положень ст. ст. 306, 307 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК України, за результатами яких постановлюється одна з таких ухвал про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
При розгляді скарги слідчий суддя вислухав думку учасників судового провадження, дослідив матеріали кримінального провадження та постановив ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 , посилаючись на те, що постанова про закриття кримінального провадження не підлягає скасуванню, оскільки з наданих слідчим доказів вбачається, що з моменту скасування постанови про закриття кримінального провадження від 27 квітня 2016 року, потерпілий, який був скаржником і який зацікавлений у здійсненні слідчих дій, до слідчого для їх проведення, не з`явився, у зв`язку з чим слідчим прийнято рішення на підставі тих доказів, які знаходилися у справі і раніше та свідчать про те, що особою, яка винна у ДТП, є саме скаржник.
Але з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки слідчий суддя, розглядаючи скаргу ОСОБА_5 , не надав належної правової оцінки доводам заявника щодо неповноти проведення слідчим досудового розслідування.
Судом першої інстанції не було прийнято до уваги ті обставини, що слідчим не виконані вимоги, викладені в ухвалі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2016 року, а саме: здійснити із потерпілим відтворення (слідчий експеримент) обставин вчинення ДТП та надати їх дані для експертного дослідження по проведеній по справі судовій автотехнічній експертизі, без чого висновок про відсутність в діях ОСОБА_7 ознак складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, є передчасним.
Крім того, посилання слідчого на те, що потерпілий ОСОБА_5 , зловживаючи своїми правами, не з`являється для проведення слідчих дій за його участю, належним чином не обґрунтовані, оскільки в матеріалах провадження відсутні дані про повідомлення потерпілого ОСОБА_12 про необхідність явки для проведення слідчих дій належним чином.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги з урахуванням цих обставин, колегія суддів погоджується з посиланнями апелянта на те, що перевірка за заявою ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення не була повною та всебічною, а оскаржувана постанова слідчого не має належного обгрунтування.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що слідчий передчасно дійшов висновку про закриття кримінального провадження та вказані обставини можливо перевірити лише під час досудового розслідування, яке ним було проведено не в повному обсязі, без здійснення всіх необхідних слідчих (розшукових) дій.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції і постановлення, у відповідності з п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, нової ухвали суду апеляційної інстанції про скасування постанови слідчого та направлення матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00839 від 17 вересня 2015 року за фактом вчинення ДТП, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, для здійснення досудового розслідування та прийняття процесуального рішення у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.
Керуючись ст. ст. 309, 310, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2017 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження від 02 грудня 2016 року скасувати.

Постановити нову ухвалу Апеляційного суду, якою постанову слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження № 00839 від 02 грудня 2016 року скасувати.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00839 від 17 вересня 2015 року за фактом вчинення ДТП, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, направити до Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для здійснення досудового розслідування.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
______________ _________________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3