У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування доводів скарги зазначає, що 30.11.2016 року у засобах масової інформації були оприлюднені заяви народного депутата України ОСОБА_5 , який повідомив про відомі йому факти корупційної діяльності, зокрема, щодо надання Президентом України неправомірної вигоди окремим народним депутатам України в обмін на здійснення певних голосувань у Верховній Раді України в його інтересах.
Крім того, ОСОБА_6 повідомив про наявність в його розпорядженні доказів зазначеної злочинної діяльності у вигляді зафіксованої переписки та аудіо записів розмов.
Оприлюднення даної інформації щодо володіння відомостями, які свідчать про наявність ознак корупційних злочинів у діях високопосадовців та відповідними доказами, фактично стало публічною заявою про вчинення кримінального правопорушення.
Зазначені факти набули значного суспільного резонансу та широко висвітлювалися засобами масової інформації, отже безсумнівно стали відомі службовим особам НАБ України, до компетенції якого віднесено здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією високопосадовців, зокрема злочинів, передбачених ст.ст. 368, 369, 369-2 КК України.
Проте, станом на 08.12.2016 року, тобто з значним пропуском передбаченого КПК України 24 годинного строку після отримання інформації, відповідна службова особа НАБ України не виконала, відомості про кримінальні правопорушення, які стали їй відомі до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесла та розслідування не розпочала.
У зв`язку з цим скаржник просить зобов`язати відповідальних осіб НАБ України внести відповідні відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

ОСОБА_3 у судове засідання 13.12.2016 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку ст. 135 КПК України (здійснення виклику по телефону), однак на неодноразові дзвінки не відповів.

Дослідивши матеріали скарги, вбачається наступне.

Частина 3 ст. 306 КПК України передбачає розгляд скарг на дії слідчого за обов`язковою участю особи, яка подала скаргу.

Чинне кримінально-процесуальне законодавство України не передбачає можливості розгляду скарги за відсутності заявника.

Разом з тим, ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки не повідомив.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Слідчий суддя при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.
КПК України не містить загального положення про заборону зловживання процесуальними правами.
Заборона зловживання процесуальними правами не потребує закріплення у нормах КПК України, оскільки вона є загальноправовим (конституційним) принципом і поширюється на всі галузі права.
За таких обставин, неявка без поважної причини особи, яка подала скаргу, свідчить про фактичне не підтримання поданої скарги та недоведення вказаних у ній обставин.

З огляду на наведене, скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 135, 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:
Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1