Провадження №1-кп/522/307/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.12.2016 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні обвинувального акту у кримінальному провадженні за №0007745 від 03.09.2015 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Республіка Грузія, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.12.2011 р. Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим терміном 1 рік;

- 25.03.2014 р. Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим терміном 2 роки,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

суд, -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00007320 від 23.08.2015 року відносно ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

За даним кримінальним провадженням обвинуваченому ОСОБА_3 обирався захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні судом було поставлено на обговорення питання про доцільність продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 .

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки не відпали ризики, які враховувались при обранні йому міри запобіжного заходу, а саме те, що перебуваючи на свободі він може переховуватися від суду, може незаконно впливати на свідків та потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обвинувачений та захисник, кожен окремо, заперечували проти продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого та висловили свою думку щодо зміни міри запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд з урахуванням вищенаведеного, а також наявності обгрунтовоної підозри у вчиненні ОСОБА_3 , інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також особи обвинуваченого, наявних ризиків, зазначених при обранні йому міри запобіжного заходу, які не відпали та дають суду достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України, вважає доцільним продовжити термін тримання обвинуваченого під вартою до двох місяців, оскільки ОСОБА_3 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню у якому обвинувачується або вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому провадженні та продовжувати здійснювати злочинну діяльність, чим може перешкодити виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки раніше він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, остання судимість обвинуваченого не погашена. Також суд враховує обставини, передбачені ст.. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винним, вік та стан його здоров`я.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ст. 9 Конституції України, та на підставі ст.. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд приходить до висновку, що тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherland judgement» of 26 January 1993. Series A no.254-A, p.15, §30).
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 176- 178, 183, 331, 372 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто до 26.02.2017 року.

Копію ухвали направити обвинуваченому, прокурору та начальнику ОСІ УДПтСУ в Одеській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1