Дата документу Справа № 318/1126/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 318/1126/17 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/778/647/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.ст. 170-173 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

третіх осіб - ОСОБА_7 та ОСОБА_8

представника третьої особи адвоката ОСОБА_9 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 07.06.2017,
якою задоволено клопотання про арешт майна.

Накладено арешт із забороною на відчуження, розпорядження та користування до прийняття рішення по кримінальному провадженню на автомобіль марки «ВАЗ 21063», 1990 р.в., темно-бежевого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_8 , який перебуває у користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з ухвалою, старший слідчий СВ Кам`янсько-Дніпровського ВП Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що в його провадженні перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000547 від 01.06.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.05.2017 року о 17-30 годині водій автомобіля «Мерседес Атего 915» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_10 здійснював дорожній рух проїздною частиною автодороги «Дніпровка-Благовіщенка» з боку с. Дніпровка. В цей час у зустрічному напрямку здійснював дорожній рух водій ОСОБА_11 керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21101» реєстраційний номер НОМЕР_3 . В момент зближення вказаних транспортних засобів, з другорядної автодороги до с. Іванівка, створюючи аварійну обстановку, не надаючи переваги в русі водієві автомобіля «ВАЗ 21101» реєстраційний номер НОМЕР_3 , виїхав автомобіль марки «ВАЗ 2106» бежевого кольору під керуванням невстановленого водія. Водій ОСОБА_11 виявивши небезпеку, застосував екстрене гальмування та допустив зіткнення з автомобілем «Мерседес Атего 915» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 . В результаті ДТП водій та пасажир автомобіля «ВАЗ 21101» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_11 та ОСОБА_12 отримали тілесні ушкодження.

В ході проведення досудового розслідування водій ОСОБА_13 надав відеозапис з відео реєстратора встановленого в його автомобілі, яким він керував у вказаний час, і який зафіксував в русі автомобіль марки «ВАЗ 2106» бежевого кольору.

Слідчий у своєму клопотанні зазначив, що на даний час досудовим розслідуванням не встановлена особа, яка саме керувала автомобілем марки «ВАЗ 2106» бежевого кольору, у зв`язку з чим є необхідним провести огляд автомобіля марки «ВАЗ 21063», 1990 р.в., темно-бежевого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_8 , який перебуває у користуванні ОСОБА_7 , який зберігає його за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю вилучення слідів, які мають значення для кримінального провадження.

Слідчий суддя погодившись із доводами слідчого, наклав арешт на автомобіль.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 посилаючись на порушення слідчим суддею вимог матеріального і процесуального права просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна. Скаржник вказує, що ухвала не відповідає вимогам закону, так як вона ухвалена з порушенням вимог КПК України. Вважає, що з ухвали слідчого судді не вбачається, що відносно майна ОСОБА_8 , на яке накладено арешт, існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації, можливої конфіскації майна. Окрім цього, матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що існує потреба в застосуванні арешту майна особи, статус якої взагалі не вказується по кримінальному провадженню. Відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінальних проваджень не відкривалось, їм не повідомлялось про підозру у вчиненні будь-яких кримінальних правопорушень, також вони не являються обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану своїм діянням.
Заслухавши доповідь судді; ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та їх представника, які підтримали доводи апеляційної скарги; думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вважала, що ухвала слідчого судді законна та обґрунтована, перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_9 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягає задоволенню.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

Ні органам досудового розслідування, ні слідчим суддею не було дотримано зазначених вимог закону.

КПК покладає обов`язок на слідчого суддю перевірити чи відповідає клопотання про арешт вимогам закону, заслухати ініціатора подання клопотання та прокурора на предмет обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання, не перевірив в повній мірі його на відповідність вимогам ст.171 КПК України, правові підстави для накладення арешту, достатність доказів, які вказують на розмір можливої конфіскації, можливий розмір шкоди, та цивільного позову, наслідки арешту для інших осіб, розумність співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя вимог ч.1 ст.172 КПК України не дотримався, натомість розглядаючи клопотання без участі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , послався на положеннями ч.2 ст.172 КПК України відповідно яким, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя у своїй ухвалі зазначив про те, що для повноти досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є необхідним провести судову інженерно-транспортну експертизу з дослідженням обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод, перед призначенням якої для отримання додаткових вихідних даних є необхідним провести слідчий експеримент з використанням автомобіля-учасника ДТП, а саме автомобіля марки «ВАЗ 21063», 1990 р.в., темно-бежевого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , тобто вже на цій стадій фактично дійшов висновку що цей автомобіль є учасником ДТП.

Однак колегія суддів з таким висновком слідчого судді не погоджується.

З наданих матеріалів встановлено, що відомості про ДТП з постраждалими внесені до ЄРДР 01.06.2017. З клопотання слідчого і доданих до нього матеріалів випливало, що до подій ДТП був причетний автомобіль марки «ВАЗ 2106» бежевого кольору, яким керувала невстановлена особа. Також що під опис вказаного автомобіля підпадав автомобіля марки «ВАЗ 21063», 1990 р.в., темно-бежевого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_8 , який перебуває у користуванні ОСОБА_7 , який зберігає його за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак матеріали провадження містять лише вказівку про те, що зазначений вище автомобіль підпадає під ознаки автомобіля, який був причетний до ДТП, яке сталося 31.05.2017, але беззаперечно стверджувати факт, що саме цей автомобіль є учасником ДТП, як це зробив в ухвалі слідчий суддя, не можна. Більш того з доданих до клопотання матеріалів, не можливо навіть встановити на підставі яких відомостей слідчий дійшов висновку, з яким погодився слідчий суддя, що автомобіль «ВАЗ 21063», 1990 р.в., темно-бежевого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 може бути причетний до вищевказаного ДТП (роздруківка з відеореєстору чорно-біла, номерний знак на зображеному на снімку автомобілі не видно, час і місце зйомки встановити не можливо, невідомо хто є особою, яка надала цей знімок).

Окрім цього матеріали провадження не містять відомостей про те, що слідчим вживалися будь-які заходи щодо огляду чи вилучення вказаного автомобіля «ВАЗ 21063», 1990 р.в., темно-бежевого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Цей автомобіль не визнано речовим доказом.

Слідчим не було наведено, і відповідно, слідчим суддею не було встановлено, що ОСОБА_8 - власник майна, чи ОСОБА_7 - користувач будуть вчиняти дії направлені на знищення слідів злочину, які могли б зберегтися на автомобілі, або продати, пошкодити чи знищити цей автомобіль. Доводи слідчого і прокурора про протилежне є лише припущенням.

В огляду на той факт, що в кримінальному провадженні відсутня особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, арештоване майно не може бути предметом для забезпечення цивільного позову в рамках вказаного кримінально провадження.

Посилання слідчого в клопотанні про те, що власник автомобіля з метою ухиляння від відповідальності може його продати, є недопустимим, порушує права людини, зокрема ОСОБА_8 , адже будь-яка відповідальність (кримінальна, адміністративна, цивільна) настає тільки при наявності в діях особи вини, а як зазначалося вище, на даній стадії процесу мова не йдеться не тільки про вину ОСОБА_8 , а взагалі будь якої особи.

Колегія суддів прийшла до висновку, що ухвалу слідчого судді необхідно визнати такою, що не відповідає вимогам закону, з огляду на те, що вона ухвалена з порушенням вимог КПК, з цих підстав процесуальне рішення підлягає скасуванню.

У відповідності до вимог ст.407 КПК України, скасовуючи рішення судді першої інстанції (у вказаному випадку слідчого судді), суд апеляційної інстанції повинен постановити нове рішення.

За наведених вище обставин колегія суддів вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль «ВАЗ 21063», 1990 р.в., темно-бежевого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_8 , який перебуває у користуванні ОСОБА_7 , який зберігає його за адресою: АДРЕСА_1 , не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 07.06.2017, якою задоволено клопотання про арешт майна та накладено арешт із забороною на відчуження, розпорядження та користування до прийняття рішення по кримінальному провадженню на автомобіль марки «ВАЗ 21063», 1990 р.в., темно-бежевого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_8 , який перебуває у користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4