Справа № 182/2358/16-к
Провадження № 1-кп/0182/20/2017
У Х В А Л А
Іменем України
11.07.2017 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
з участю секретаря
судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Нікопольського міськрайонного суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001494 від 10 квітня 2014 року стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця РФ Ярославської області м. Туноше, освіта середня, одруженого, не працюючого, громадянина України, українця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 356 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
В липні 2013 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , за усною домовленістю, на невизначений термін, для здійснення перевезення вантажу, передав ОСОБА_3 в тимчасове користування належний йому вантажний автомобіль ГАЗ-САЗ-53, державний знак НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , який останній повинен був повернути йому за першої вимоги.
Так, ОСОБА_3 до вересня 2013 року, більш точної дати досудовим розслідування не встановлено, користувався вантажним автомобілем ГАЗ-САЗ-53, державний знак НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 та коли відносини з ОСОБА_6 погіршились і він висловив вимогу повернення в його володіння вказаного автомобіля, ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, самовільно, всупереч охоронюваним законом інтересам, які виражені в прагненні до користування конкретним матеріальним благом з метою задоволення індивідуальних, які не суперечать Конституції і законам України, суспільних інтересів, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам, спірні питання по яким розглядаються судом в цивільному порядку, посилаючись на нібито існуючий борг родини ОСОБА_6 , вчинив дії, якими повністю не виконав усні домовленості з потерпілим ОСОБА_6 в поверненні за першої вимоги переданий йому в тимчасове користування, вантажний автомобіль ГАЗ-САЗ-53, державний знак НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 .
На неодноразові вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про повернення в його користування вищевказаного автомобіля, останній не реагував та в липні 2014 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, самовільно, без дозволу власника, реалізував вказаний автомобіль невстановленій особі, чим в даному випадку перевищив поріг терпимості, завдавши ОСОБА_6 значної шкоди, яка виразилася в тому, що вантажний автомобіль ГАЗ-САЗ-53, державний знак НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 був єдиним джерелом прибутку, який отримувався під час передачі його в оренду іншим особам та забезпечував стабільний устрій його життя, яке на даний час неможливе, при цьому призвів до погіршення стану здоров`я останнього та спричинив матеріальний збиток на загальну суму 29133 грн.
Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ст. 356 КК України, як самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється, якщо такими діями була заподіяна значна шкода державним та громадським інтересам.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і пояснив суду, що в липні 2013 року, ОСОБА_6 , за усною домовленістю, в рахунок заборгованості виплати заробітної плати, передав йому вантажний автомобіль ГАЗ-САЗ-53, державний знак НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 . Він майже не користувався автомобілем, так як той був в незадовільному технічному стані. Тривалий час автомобіль був зламаний і він здав його на металобрухт. Після чого ОСОБА_6 почав вимагати у нього повернення автомобіля, але виконати це він не зміг.
В судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання підзахисного та просив суд звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Прокурор не заперечував проти заявленного клопотання.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, вважає можливим клопотання прокурора задовольнити і звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, на підставі наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 1 ст. 285, ч. 3 ст. 288 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності; суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження, та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе ніж обмеження волі.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 356 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, за яке передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності складає два роки.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, інкримінований йому злочин вчинив у липні 2014 року. З часу вчинення ним злочину минуло більше 2 років, за цей час він до кримінальної відповідальності за вчинення інших злочинів не притягався.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, з дня скоєння злочину минуло більше двох років, перебіг строків давності порушено не було, йому відомі підстави звільнення від кримінальної відповідальності та їх наслідки, він надав згоду на таке звільнення, суд вважає клопотання обвинуваченого обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню й приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 та звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлено.
Керуючись ст. 12, 44 49 КК України, ст. 283 - 288, ст. 369-372 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001494 від 10.04.2014 р. стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України закрити у зв`язку з закінченням строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлено.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Суддя: ОСОБА_1