Справа № 639/479/17
Провадження № 1-кп/639/203/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2017 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 18.12.2015 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0002296 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, із незакінченою вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-06.11.2007р. Фрунзенським райсудом м.Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України,з іспитовим строком 3 роки;

-24.02.2009р.Первомайським міськрайсудом Миколаївської області за ч.1 ст.309,71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

-22.08.2014р. Комінтернівським райсудом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 01.12.2015р. приблизно у період часу з 6 до 8 години, перебував у квартирі АДРЕСА_2 , де мешкає його знайома ОСОБА_6 .

Саме у той час ОСОБА_5 помітив на кухонному столі, розташованому у приміщенні кухні зазначеної квартири, залишений без нагляду мобільний телефон, належний ОСОБА_6 і в нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу заволодів належним ОСОБА_6 мобільний телефоном «Nokia C2-01» вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5143 від 25.12.2015р. -350 грн., з SIM картою мобільного оператора «Life»,вартість якої в ході досудового розслідування не встановлено.

Після цього ОСОБА_5 звернувши на свою користь викрадене майно з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим в подальшому на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 350 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині за ч. 2 ст.185 КК України визнав у повному обсязі, суду пояснив, що дійсно 30 листопада 2015 року ввечері він зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_7 біля кіоску по пров.Ползунова у м.Харкові, з яким поспілкувався, потім познайомився ще з двома жінками, які там працювали, разом вживали алкоголь, а потім продовжили спілкування на квартирі у ОСОБА_6 . В той день він залишився ночувати у квартирі останньої. Зранку 01.12.2015р.,коли він прокинувся на кухні, то побачив, що на кухонному столі лежить мобільний телефон «Nokia C2-01»,який він непомітно поклав до себе в кишеню та поспілкувавшись із ОСОБА_8 хвилин 20 , пішов з квартири. Викрадений мобільний телефон здав у ломбард, гроші витратив на власні потреби. Фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та вартість викраденого майна не оспорює. Просить суворо не наказувати його.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні суду показала, що 30.11.2015р. пізно ввечері біля кіоску вона зустріла своїх знайомих, з ними був і ОСОБА_5 , поспілкувавшись із якими вона запросила всіх до себе додому в гості. Наступного дня 01.12.2015р., вранці всі розійшлися. Царелунга пішов пізніше. Після його уходу вона виявила пропажу свого мобільного телефону «Nokia C2-01». Звернулася із заявою про злочин у відділ поліції ,в подальшому знайшла свій телефон у ломбарді, який викупила за 320 грн. Цивільний позов не заявляє. Покарання просить призначити обвинуваченому на розсуд суду.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, особу винного, який раніше неодноразово судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, не працює, має тяжке захворювання хребта, а також постійне місце реєстрації, за яким характеризується задовільно, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає повне визнання вини та щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, судовим розглядом не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину і вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі.

При цьому, оскільки ОСОБА_5 був раніше засуджений 22.08.2014 року Комінтернівським райсудом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, а інкримінований злочин за ч.2 ст.185 КК України скоїв у період іспитового строку, тому суд остаточно призначає йому покарання відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (у редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно зарахувати в строк відбування покарання за вказаним вироком строк попереднього ув`язнення за період з 23.01.2017 року (дата фактичного затримання) по 12.04.2017 року (дата ухвалення вироку).

Цивільний позов не заявлений. Запобіжний захід відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити обраний.

Долю речового доказу належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374,377 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та за його вчинення призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за вказаним вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комінтернівського райсуду м.Харкова від 22.08.2014 року у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 23.01.2017 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - у вигляді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань УДПтС України в Харківській області №27.

На підставі ч.5 ст.72 КК України засудженому ОСОБА_5 у строк відбування покарання за цим вироком зарахувати строк попереднього ув`язнення - з 23.01.2017р. по 12.04.2017р. включно, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

Процесуальні витрати у розмірі 184 грн. 14 коп. за проведення експертизи стягнути з ОСОБА_5 на користь держави з перерахуванням зазначених коштів на р/р НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області, код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова, з позначкою виду платежу «за проведення експертиз»(а.с.19к/п)

Речовий доказ: мобільний телефон «Nokia C2-01», переданий по збережувальній розписці потерпілій ОСОБА_6 (а.с.71 к/п),залишити останній.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1