Номер провадження: 11-сс/785/484/17
Номер справи місцевого суду: 521/4209/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(Резолютивна частина)

12.04.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 24.03.2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеської області ОСОБА_8 про накладення арешту, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0004730 від 27.10.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:
Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно ТОВ «ТТ», виявлене та вилучене під час обшуку 14.03.2017 року, проведеного у приміщенні складу, розташованого на земельній ділянці а кадастровим номером :01:001:1021 за адресою м. Одеса, вул. Ленінградське шосе, 28/1.

В апеляційній скарзі прокурор Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого скасувати та винести нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про накладення арешту на майно, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, так як судом не враховано, що накладення арешту необхідно для забезпечення кримінального провадження, тимчасово вилучені речі є предметом злочину та речовим доказом за зазначеним кримінальним провадженням.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги та надані захисником документи щодо повернення власнику тимчасово вилученого майна, апеляційний суд приходить до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги має бути відмовлено з наступних підстав.

Згідно ст. 170 ч.ч. 1-4 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

3. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

4. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

З матеріалів провадження вбачається, що 27.10.2016 року до ЄРДР за №0004730 були внесені відомості, за заявою представника компанії «LVMN Moet Hennessy-Louis Vuitton» ОСОБА_9 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 229 ч. 1 КК України, щодо продажу фальсифікованої алкогольної продукції відповідних марок.

В клопотанні слідчого від 15.03.2017 року про арешт майна, поданого в порядку п. 1 ч. 2 ст. 171, ч. 2 ст. 170 КПК України, зазначено, що майно, а саме алкогольна продукція, відповідає критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України, так як майно було тимчасово вилучене під час обшуку 14.03.2017 року, з підстав, передбачених ст. 167 ч. 2 п.п. 1, 3, 4 КПК України, оскільки є засобом, знаряддям та предметом інкримінованого кримінального правопорушення, в тому числі пов`язаного з незаконним обігом та одержанням внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В оскаржуваній ухвалі слідчого судді зроблений висновок про не доведення органами досудового розслідування, що тимчасово вилучене майно може являтися речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки вилучена алкогольна продукція не позначена тими торгівельними марками, які зазначені у витягу з ЄРДР, тобто, що вилучене майно має відношення до даного кримінального провадження та може підлягати конфіскації, як фальсифіковані підакцизні алкогольні товари.

При розгляді апеляційної скарги представником власника майна - ТОВ «ТТ» суду наданий акт прийому - передачі від 30.03.2017 року, яким слідчий Малиновського ВП в м. Одесі ГУНВП в Одеської області ОСОБА_8 повернув власнику майна - ТОВ «ТТ» тимчасове вилучене майно, яке є предметом апеляційної скарги.
Таким чином, майно, яке, в порядку ст.ст. 168 ч. 2, 234 КПК України, було тимчасово вилучено 14.03.2017 року з участю представника ТОВ «ТТ», було фактично повернуто власнику 30.03.2017 року, тобто тимчасове вилучення майна фактично припинено, згідно положень ст. 169 КПК України.
Апеляційний суд вважає, з урахуванням наведених обставини, що, в даному випадку, відсутній предмет розгляду, оскільки фактично відсутнє тимчасове вилучене майно, яке було предметом клопотання слідчого, судового розгляду та предметом апеляційної скарги.
При таких обставинах, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки її доводи не можуть бути прийняті до уваги, в зв`язку з поверненням майна власнику, підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачається.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2,404,405,419,422 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 , в інтересах ОСОБА_11 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28.11.2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеської області ОСОБА_8 про накладення арешту, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0004730 від 27.10.2016 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Одеської області є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошений 18.04.2017 року о 09:30 год. в приміщення апеляційного суду Одеської області.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
(підпис) (підпис) (підпис)

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2