Вирок
Іменем України
21.06.2017 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

та обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-
-25.10.2016 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч.1 ст.185 КК України до сплати штрафу у розмірі 850 гривень,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_5 11.11.2016 року близько 11:30 год., перебуваючи на території ринку «Привокзальний» по вул. А. Горської, 2 у м. Львові та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вважаючи, шо його дії є непомітними для потерпілої ОСОБА_4 , витягнув із лівої зовнішньої кишені пальта останньої мобільний телефон марки «Sony Z1» в корпусі фіолетового кольору, ІМЕІ: № НОМЕР_1 із вставленою сім-карткою мобільного оператора «Лайфселл» вартістю 30 гривень, на рахунку якого знаходились кошти в сумі 1,53 грн., при цьому був виявлений потерпілою, проте продовжуючи свій злочинний умисел, відкрито заволодів викраденим, чим заподіяв потерпілій шкоду в розмірі 7000 гривень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що 11.11.2016 року близько 11:30 год., перебуваючи на території ринку «Привокзальний» по вул. А. Горської, 2 у м. Львові в нього виник умисел на викрадення чужого майна, а саме витягнув із зовнішньої лівої кишені пальта потерпілої ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Sony Z1» в корпусі фіолетового кольору, із вставленою сім-карткою мобільного оператора «Лайфселл», проте був виявлений останньою. У вчиненому щиро розкаявся та просить суворо не карати.

Потерпіла в судовому засіданні підтвердила пояснення обвинуваченого та просила суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

А тому, з врахуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України як грабіж відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким, особу обвинуваченого, котрий раніше судимий, не одружений, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, відсутність претензій потерпілої.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання, суд не встановив.

З урахуванням обставин вчиненого та даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки на думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_5 викрадене повернув, відсутність матеріальних та моральних претензій потерпілої ОСОБА_4 та прохання останньої суворо не карати, а також думку прокурора, котра просила застосувати до обвинуваченого положення ст.75 КК України, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст. 75 КК України слід звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 373-374, 376 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою.

Зарахувати засудженому ОСОБА_5 в строк відбуття покарання термін перебування під вартою з часу фактичного затримання, тобто з 04.05.2017 року.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1