У Х В А Л А
13.04.2017 Справа №607/11916/16-к

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника - ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 20 лютого 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000319 від 29 січня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, в якій просить скасувати вказану постанову.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що винесена слідчим постанова є необґрунтованою та незаконною, прийнята без належного проведення досудового розслідування. Зазначає, що слідчий, закривши провадження у справі, не провів усіх слідчих і процесуальних дій, про які просила потерпіла ОСОБА_3 у своєму клопотанні від 12 грудня 2016 року, зокрема: не допитано дільничного лікаря ОСОБА_6 , не встановлено та не допитано лікаря-нарколога, який приходив на огляд хворої ОСОБА_7 05-06 листопада 2010 року разом з лікарем ОСОБА_6 ; не проведено одночасного допиту лікаря швидкої ОСОБА_8 та ОСОБА_9 а також одночасного допиту ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на предмет усунення розбіжностей в їх показах. На дане клопотання потерпілій не надано жодної відповіді. Крім того, не виконано усіх вказівок, які давалися слідчому у даному кримінальному провадженні. Постанову про закриття кримінального провадження вважає немотивованою. З цих підстав просить оскаржувану постанову скасувати.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та її представник - ОСОБА_4 подану скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не зявилися, не скористалися своїм правом на подання заперечень по суті скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.

Слідчим відділом Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області здійснювалося досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000319 від 29 січня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України за фактом того, що ОСОБА_9 , 1976 року народження, залишив в небезпеці ОСОБА_7 .

Постановою слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 20 лютого 2017 року провадження по даній справі закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається зокрема з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Закриваючи провадження, слідчий виходив з того, що під час проведення допитів, в тому числі одночасних допитів між ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , дільничним інспектором ОСОБА_11 (який на момент смерті ОСОБА_7 обслуговував вул. Безкоровайного в м. Тернополі), довести причетність ОСОБА_7 до даного злочину не представилося можливим. Згідно висновків судово-медичних експертиз № 126 від 30 вересня 2015 року, та № 020 від 10 березня 2015 року, у яких описано перебіг лікування покійної ОСОБА_7 та детального його аналізу, зокрема вивчення матеріалів кримінального провадження, встановлено, що в діях ОСОБА_9 відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 135 КК України.

Проте, прийшовши до такого висновку, слідчий, всупереч ч.5 ст. 110 КПК України не навів належного обґрунтування мотивів прийняття постанови, з посиланням на зібрані матеріали кримінального провадження, з наданням їм належної правової оцінки, оскільки відсутність складу злочину, як підстава для закриття кримінального провадження, не може обґрунтовуватись лише недостатністю доказів для доведення причетності особи до його вчинення, як це зазначає слідчий в оскаржуваній постанові, а повинно бути вмотивовано фактичними даними, встановленими під час досудового розслідування кримінального провадження з посиланням на докази, зібраними в ході такого розслідування.

Так, слідчим в оскаржуваній постанові не надано правової оцінки висновкам судово-медичних експертиз, на які він посилається, не зазначено чому саме слідчий прийшов до переконання про те, що вказані висновки свідчать про відсутність у діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України.

Також не проаналізовано зміст медичних документів, в яких було описано перебіг захворювання ОСОБА_7 , з метою виявлення наявності вказівок лікарів щодо необхідності її постійного стороннього догляду, хоча про це йшлося у вказівках заступника начальника СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_12 від 29 липня 2014 року.

Крім цього, як вбачається з листа заступника прокурора Тернопільської області ОСОБА_13 від 07 червня 2016 року про неналежне досудове розслідування та процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000319 від 29 січня 2014 року, у ньому зверталася увага щодо необхідності проведення одночасного допиту між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , з метою усунення розбіжностей у їх показах. Однак слідчим було проігноровано вказану вимоги, та одночасного допиту між вказаними особами не проведено.

Окрім того, як вбачається матеріалів кримінального провадження, слідчим не розглядалося клопотання потерпілої ОСОБА_3 від 12 грудня 2016 року, в якому вона просила провести слідчі дії, а саме: допитати дільничного лікаря ОСОБА_6 , встановити та допитати лікаря-нарколога, який приходив на огляд хворої ОСОБА_7 05-06 листопада 2010 року разом з лікарем ОСОБА_6 ; провести одночасний допит лікаря швидкої ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та одночасний допит ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на предмет усунення розбіжностей в їх показах, (яке згідно відмітки на копії клопотання, долученого до матеріалів скарги, отримано Тернопільським ВП ГУНП в Тернопільській області 14 грудня 2016 року), та відповідно, зазначені у ньому слідчі дії, слідчим проведено не було.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000319 від 29 січня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, є необґрунтованою, винесена без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, які згідно вимог п.1 ч.1 ст.91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та надання їм належної правової оцінки, а зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Окрім того, слідчий суддя звертає увагу начальника СВ Тернопільського відділу поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області про порушення правил діловодства при оформленні матеріалів кримінального провадження, яке, всупереч п. 5. Розділу ІІ Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14 квітня 2016 року № 296, надане слідчому судді належним чином не оформлене, не містить внутрішнього опису документів, аркуші до кінця не пронумеровані, не скріплене печаткою та відсутній підпис слідчого, який його оформив.

За таких обставин, а також враховуючи, що слідчий та прокурор в судове засідання не зявилися, своїх заперечень слідчому судді не надали, принцип змагальності закріплений в статті 22 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що постанова слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000319 від 29 січня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області від 20 лютого 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000319 від 29 січня 2014 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України - скасувати.

Направити ухвалу в Тернопільську місцеву прокуратуру для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1