н/п 1-кп/640/297/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-технічною освітою, офіційно не працюючого, одруженого, інваліда 3-ої групи загального захворювання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1)16.02.2005 р. вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України (2001 р.) до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки;
2)08.06.2006 р. вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч.3 ст. 185, ч. 1 ст.309, ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі, звільненого 29.072011 з Диканівської виправної колонії Харківської області №12 (постанова Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.07.2011 про умовно-дострокове звільнення) на підставі ст.81 КК України, не відбутий строк 1 рік 2місяці 13 днів;
3)17.11.2014 р. вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України,- Встановив:
15 листопада 2016 року, приблизно об 11-25год., ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення корисних злочинів та маючи незняту та непогашену судимість, знаходячись в аудиторії моторного корпусу ХАІ розташованого за адресою: м. Харків, вул. Чкалова, 17, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи і незаконного особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з парти плеєр ТМ «Ipod Apple nano» та навушники ТМ «Аррlе", що належать Мбуку-Гомо Роні-Дамуру, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №191 від 16.11.2016 р. загальна вартість плеєра ТМ «Ipod Apple nano» та навушників ТМ «Аррlе» складає 2113,00 грн., таким чином ОСОБА_4 своїми протиправними діями спричинив потерпілому Мбуку-Гомо Роні-Дамуру матеріальну шкоду на вище вказану суму.
Після чого, поклав викрадені речі до кишені куртки одягнутої на нього, обернувши викрадене майно на свою користь. Залишаючи приміщення аудиторії, викрадений плеєр ТМ «Ipod Apple nano» випав з кишені ОСОБА_4 на підлогу аудиторії, однак останній продовжив рух і вийшовши за межі моторного корпусу до вулиці.
Однак, на вулиці біля моторного корпусу ХАІ розташованого за адресою: м. Харків, вул. Чкалова, 17, ОСОБА_4 був наздогнаний і зупинений потерпілим та довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро кається у скоєному та пояснив, що дійсно, при обставинах, які правильно викладені в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване правопорушення через тяжкий матеріальний стан.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, та прийнявши до уваги письмову заяву потерпілого, який претензій до обвинуваченого не мав, просив розглянути справу за його відсутності, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.
За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, тобто закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, доведена у повному обсязі, за що він повинен нести покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є інвалідом 3 групи, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо.
Згідно висновків судово-психіатричної експертизи за № 916 від 13.12.2016 р. , які були предметом дослідження у суді, ОСОБА_4 на теперішній час ознак психозу та слабоумства не виявляє, виявляє дисоціальний розлад особи, синдром залежності від опіоїдів, на теперішній час стриманість. По своєму психічному стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу до якого відноситься правопорушення, ОСОБА_4 знаходився поза будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 на теперішній час по своєму психічному стану у застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та наявність у обвинуваченого інвалідності 3 групи загального захворювання.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, і вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, оскільки його виправлення можливо лише в умовах його ізоляції.
Підстав для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України суд не вбачає.
Враховуючи, що інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, вчинене ним до ухвалення вироку Московського районного суду м. Харкова від 24.01.2017 р., суд призначає покарання ОСОБА_4 за правилами ст. 70 ч.4 КК України.
Призначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців (до 24 травня 2017 р.) суд вважає необхідним обрати у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27).
Строк відбуття призначеного судом покарання ОСОБА_4 , обчислювати з моменту його фактичного затримання по вироку Московського районного суду м. Харкова від 24.01.2017 р., тобто з 06.03.2017 р., зарахувавши у строк відбуття покарання ОСОБА_4 час тримання під вартою з 22.08.2014 р. по 17.11.2014 р. за вироком Московського районного суду м. Харкова від 17.11.2014 р.
Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 369, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд -
У Х В А ЛИ В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі
В силу ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим, призначеним вироком Московського районного суду м. Харкова від 24.01.2017 р., остаточно призначати ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання по вироку Московського районного суду м. Харкова від 24.01.2017 р., тобто з 06.03.2017 р., зарахувавши у строк відбуття покарання ОСОБА_4 час тримання під вартою з 22.08.2014 р. по 17.11.2014 р. за вироком Московського районного суду м. Харкова від 17.11.2014 р.
Згідно з ч.5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, зарахувати час перебування під вартою ОСОБА_4 із 06.03.2017 р. по день набрання вироком законної сили, в строк відбування покарання.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців (до 24 травня 2017 р.) обрати у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27).
Речові докази- плеєр ТМ «Ipod Apple nano» та навушники ТМ «Аррlе», передані на відповідальне зберігання потерпілому - залишити в його розпорядженні.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1