печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2017 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва клопотання старшого слідчого слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України майора юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу військової прокуратури України капітаном юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України майора юстиції ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням, погодженим прокурором відділу військової прокуратури України капітаном юстиції ОСОБА_3 та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 , покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими свідками, експертами та спеціалістами в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Слідчий посилався на таке: ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він, будучи службовою особою, 21 травня 2014 року, після повернення з відрядження до м. Відень (Республіка Австрія), перебуваючи в Державному центрі, за адресою м. Київ, вул. Мельникова, 83Б, склав та підписав Звіт про використання коштів, виданих у відрядження або під звіт, № 4, затверджений Наказом Міністерства доходів і зборів України від 24 грудня 2013 року № 845, який є офіційним документом. При цьому, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, він вніс до вказаного офіційного документу завідомо неправдиві відомості про ніби то сплату ним за авіаквитки за маршрутом «Київ-Відень-Київ» 7900,00 грн., хоча фактично сплатив 6382,00 грн. Зазначений звіт він, діючи з тих же мотивів та метою, того ж дня подав до фінансово-економічного сектору Державного центру. У подальшому, Державним казначейством України було компенсовано йому ніби то понесені ним вищевказані витрати в повному обсязі. Таким чином, він, будучи службовою особою, внісши завідомо неправдиві відомості до офіційних документів, заволодів чужим майном шляхом обману на загальну суму 1518,00 грн. Відповідно до висновку економічної експертизи від 3 квітня 2017 року № 40/7 внаслідок вищевказаних його, ОСОБА_5 , дій державі спричинено майнову шкоду на суму 1518,00 грн.
Вказані дії ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковано як заволодіння чужим майном шляхом обману, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції Закону України № 270-VI (270-17) від 15.04.2008).
ОСОБА_5 , будучи службовою особою, 21 травня 2014 року, після повернення з відрядження до м. Відень (Республіка Австрія), перебуваючи в Державному центрі, за адресою м. Київ, вул. Мельникова, 83Б, склав та підписав Звіт про використання коштів, виданих у відрядження або під звіт,
№ 4, затверджений Наказом Міністерства доходів і зборів України від
24 грудня 2013 року № 845, який є офіційним документом. При цьому, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, він вніс до вказаного офіційного документу завідомо неправдиві відомості про ніби то сплату ним за авіаквитки за маршрутом «Київ-Відень-Київ» 7900,00 грн., хоча фактично сплатив 6382,00 грн. Зазначений звіт він, діючи з тих же мотивів та метою, того ж дня подав до фінансово-економічного сектору Державного центру. Таким чином, він, будучи службовою особою, вніс завідомо неправдиві відомості до офіційних документів.
Вказані дії ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковано як внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону України № 222-VII (222-18) від 18.04.2013). Він же, будучи службовою особою, 14 жовтня 2014 року, після повернення з відрядження до м. Відень (Республіка Австрія), перебуваючи в Державному центрі, за адресою м. Київ, вул. Мельникова, 83Б, склав та підписав Звіт про використання коштів, виданих у відрядження або під звіт,
№ 18, затверджений Наказом Міністерства доходів і зборів України від 24 грудня 2013 року № 845, який є офіційним документом. При цьому, діючи умисно, з тих же мотивів та метою, він повторно вніс до вказаного офіційного документу завідомо неправдиві відомості про ніби то сплату ним за авіаквитки за маршрутом «Київ-Відень-Київ» 7990,00 грн., хоча фактично сплатив 6057,00 грн. Зазначений звіт він, діючи з тих же мотивів та метою, повторно, того ж дня подав до фінансово-економічного сектору Державного центру. У подальшому, Державним казначейством України було компенсовано йому ніби то понесені ним вищевказані витрати в повному обсязі. Таким чином, він, будучи службовою особою, повторно внісши завідомо неправдиві відомості до офіційних документів, повторно заволодів чужим майном шляхом обману на загальну суму 1933,00 грн. Відповідно до висновку економічної експертизи від 3 квітня 2017 року № 40/7 внаслідок вищевказаних його, ОСОБА_5 , дій державі спричинено майнову шкоду на суму 1933,00 грн. Вказані дії ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковано як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України
(в редакції Закону України № 270-VI (270-17) від 15.04.2008). Він же, будучи службовою особою, 14 жовтня 2014 року, після повернення з відрядження до м. Відень (Республіка Австрія), перебуваючи в Державному центрі, за адресою м. Київ, вул. Мельникова, 83Б, склав та підписав Звіт про використання коштів, виданих у відрядження № 18, затверджений Наказом Міністерства доходів і зборів України від 24 грудня 2013 року № 845, який є офіційним документом. При цьому, діючи умисно, з тих же мотивів та метою, він повторно вніс до вказаного офіційного документу завідомо неправдиві відомості про ніби то сплату ним за авіаквитки за маршрутом «Київ-Відень-Київ» 7990,00 грн, хоча фактично сплатив 6057,00 грн. Зазначений звіт він, діючи з тих же мотивів та метою, повторно, того ж дня подав до фінансово-економічного сектору Державного центру. Таким чином, він, будучи службовою особою, повторно вніс завідомо неправдиві відомості до офіційних документів. Вказані дії ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковано як внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону України № 222-VII (222-18) від 18.04.2013). Він же, будучи службовою особою, 26 грудня 2014 року, після повернення з відрядження до м. Вашингтон (Сполучені Штати Америки), перебуваючи в Державному центрі, за адресою м. Київ, вул. Мельникова, 83Б, склав та підписав, Звіт про використання коштів, виданих у відрядження або під звіт, № 35, затверджений Наказом Міністерства доходів і зборів України від 24 грудня 2013 року № 845, який є офіційним документом. При цьому, він, будучи службовою особою, діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, з корисливих мотивів, потворно, вніс до вказаного офіційного документу завідомо неправдиві відомості про ніби то сплату ним за авіаквитки за маршрутом «Київ- Франкфурт- Вашингтон- Франкфурт-Київ» 24896,65 грн. та затвердив його, хоча фактично сплатив 20296,65 грн. Зазначений звіт він, діючи з тих же мотивів та метою, того ж дня подав до фінансово-економічного сектору Державного центру. У подальшому, Державним казначейством України було компенсовано йому ніби то понесені ним вищевказані витрати в повному обсязі. Таким чином, він, будучи службовою особою, повторно внісши завідомо неправдиві відомості до офіційних документів та затвердивши їх, заволодів чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем на загальну суму 4600,00 грн. Відповідно до висновку економічної експертизи від 3 квітня 2017 року № 40/7 внаслідок вищевказаних його, ОСОБА_5 , дій державі спричинено майнову шкоду на суму 4600,00 грн. Вказані дії ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковано як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч 2 ст. 191 КК України. Він же, будучи службовою особою, 26 грудня 2014 року, після повернення з відрядження до м. Вашингтон (Сполучені Штати Америки), перебуваючи в Державному центрі, за адресою м. Київ, вул. Мельникова, 83Б, склав та підписав, Звіт про використання коштів, виданих у відрядження або під звіт, № 35, затверджений Наказом Міністерства доходів і зборів України від 24 грудня 2013 року № 845, який є офіційним документом. При цьому, він, будучи службовою особою, діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, з корисливих мотивів, потворно, вніс до вказаного офіційного документу завідомо неправдиві відомості про ніби то сплату ним за авіаквитки за маршрутом «Київ- Франкфурт- Вашингтон- Франкфурт-Київ» 24896,65 грн. та затвердив його, хоча фактично сплатив 20296,65 грн. Зазначений звіт він, діючи з тих же мотивів та метою, того ж дня подав до фінансово-економічного сектору Державного центру. Таким чином, він, будучи службовою особою, повторно вніс завідомо неправдиві відомості до офіційних документів та затвердив їх. Вказані дії ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковано як внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону України № 222-VII (222-18) від 18.04.2013). Обставини правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа: Наказом Голови Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 16 січня 2013 року № 21-ос ОСОБА_5 призначено начальником Державного центру захисту інформаційно-телекомунікаційних систем Держспецзв`язку (далі Державний центр).
Наказом Голови Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 30 квітня 2015 року № 242 Державний центр перейменовано в Державний центр кіберзахисту та протидії кіберзагрозам Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України. Згідно з п.п. 1.2, 1.3, 1.4, 1.7 Положення про Державний центр, затвердженого наказом Голови Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 8 лютого 2013 року № 60, Державний центр є державним закладом, що забезпечує виконання завдань, покладених на Держспецзв`язку в сфері захисту державних інформаційних ресурсів у інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах, а також створення, розвитку, забезпечення функціонування та безпеки Національної системи конфіденційного зв`язку; Державний центр є бюджетною установою, заснованою на державній власності, що належить до структури Держспецзв`язку, є юридичною особою публічного права; майно Державного центру є державною власністю, що закріплюється за ним на праві оперативного управління. Відповідно до розділу VI Положення про Державний центр, затвердженого наказом Голови Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 8 лютого 2013 року № 60, Державний центр очолює начальник. Він здійснює керівництво діяльністю Державного центру, діє від імені Державного центру, організовує та контролює роботу начальницького складу та працівників Державного центру, забезпечує дотримання дисципліни та законності в діяльності Державного центру, видає доручення, відкриває в органах Державного казначейства України та в установах банків рахунки, має право першого підпису на фінансових, банківських та інших документах, призначає та звільняє осіб начальницького складу та працівників Державного центру, застосовує заохочення та накладає дисциплінарні стягнення. На підставі викладеного ОСОБА_5 був уповноважений на виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 Примітки до ст. 364 КК України являвся службовою особою. Наказом Голови Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 12 травня 2014 року № 14/ДСК-В начальника Державного центру підполковника Держспецзв`язку ОСОБА_5 було відряджено до м. Відень (Республіка Австрія) у період з 14 по 16 травня
2014 року для консультацій у сфері кібернетичної й інформаційної безпеки у рамках Організації з безпеки і співробітництва в Європі. Так, для організації вказаного відрядження 8 травня 2014 року ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Городецького, 4, придбав у офісі ПрАТ «КИЙ АВІА» () авіаквитки за маршрутом «Київ-Відень-Київ» вартістю 6382,00 грн. 21 травня 2014 року, після повернення з указаного відрядження, ОСОБА_5 , перебуваючи в Державному центрі, за адресою м. Київ, вул. Мельникова, 83Б, склав та підписав Звіт про використання коштів, виданих у відрядження або під звіт, № 4, затверджений Наказом Міністерства доходів і зборів України від 24 грудня 2013 року № 845, який є офіційним документом. При цьому, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_5 вніс до вказаного офіційного документу завідомо неправдиві відомості про ніби то сплату ним за авіаквитки за маршрутом «Київ-Відень-Київ» 7900,00 грн. Зазначений звіт він, діючи з тих же мотивів та метою, того ж дня подав до фінансово-економічного сектору Державного центру. У подальшому, Державним казначейством України було компенсовано ОСОБА_5 ніби то понесені ним вищевказані витрати в повному обсязі. Таким чином, ОСОБА_5 , будучи службовою особою, внісши завідомо неправдиві відомості до офіційних документів, заволодів чужим майном шляхом обману на загальну суму 1518,00 грн. Відповідно до висновку економічної експертизи від 3 квітня 2017 року № 40/7 внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_5 державі спричинено майнову шкоду на суму 1518,00 грн. Також, наказом Голови Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 29 вересня 2014 року № 53-В начальника Державного центру підполковника Держспецзв`язку ОСОБА_5 було відряджено до м. Відень (Республіка Австрія) у період з 9 по 11 жовтня
2014 року. Так, для організації вказаного відрядження 7 жовтня 2014 року
ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Городецького, 4, придбав у офісі ПрАТ «КИЙ АВІА» () авіаквитки за маршрутом «Київ-Відень-Київ» вартістю 6057,00 грн. 14 жовтня 2014 року, після повернення з указаного відрядження, ОСОБА_5 , перебуваючи в Державному центрі, за адресою м. Київ, вул. Мельникова, 83Б, склав та підписав Звіт про використання коштів, виданих у відрядження або під звіт, № 18, затверджений Наказом Міністерства доходів і зборів України від 24 грудня 2013 року № 845, який є офіційним документом. При цьому, діючи умисно, з тих же мотивів та метою, повторно, ОСОБА_5 вніс до вказаного офіційного документу завідомо неправдиві відомості про ніби то сплату ним за авіаквитки за маршрутом «Київ-Відень-Київ» 7990,00 грн. Зазначений звіт він, діючи з тих же мотивів та метою, повторно, того ж дня подав до фінансово-економічного сектору Державного центру. У подальшому, Державним казначейством України було компенсовано ОСОБА_5 ніби то понесені ним вищевказані витрати в повному обсязі. Таким чином ОСОБА_5 , будучи службовою особою, внісши завідомо неправдиві відомості до офіційних документів, повторно заволодів чужим майном шляхом обману на загальну суму 1933,00 грн. Відповідно до висновку економічної експертизи від 3 квітня 2017 року № 40/7 внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_5 державі спричинено майнову шкоду на суму 1933,00 грн. Також, наказом Голови Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 17 грудня 2014 року № 87-В начальника Державного центру підполковника Держспецзв`язку ОСОБА_5 було відряджено до м. Вашингтон (Сполучені Штати Америки) у період з 21 по 25 грудня 2014 року. Так, для організації вказаного відрядження 16 грудня 2014 року ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Городецького, 4, придбав у офісі ПрАТ «КИЙ АВІА» () авіаквитки за маршрутом «Київ-Франкфурт-Вашингтон-Франкфурт-Київ» вартістю 20169,00 грн. та сплатив за послуги страхування 127,65 грн. 26 грудня 2014 року, після повернення з указаного відрядження, ОСОБА_5 , перебуваючи в Державному центрі, за адресою м. Київ,
вул. Мельникова, 83Б, склав та підписав, Звіт про використання коштів, виданих у відрядження або під звіт, № 35, затверджений Наказом Міністерства доходів і зборів України від 24 грудня 2013 року № 845, який є офіційним документом. При цьому, ОСОБА_5 , будучи службовою особою, діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, з корисливих мотивів, потворно, вніс до вказаного офіційного документу завідомо неправдиві відомості про ніби то сплату ним за авіаквитки за маршрутом «Київ-Франкфурт-Вашингтон-Франкфурт-Київ» 24896,65,00 грн. та затвердив його. Зазначений звіт він, діючи з тих же мотивів та метою, того ж дня подав до фінансово-економічного сектору Державного центру. У подальшому, Державним казначейством України було компенсовано ОСОБА_5 ніби то понесені ним вищевказані витрати в повному обсязі. Таким чином, ОСОБА_5 , будучи службовою особою, внісши завідомо неправдиві відомості до офіційних документів та затвердивши їх, заволодів чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем на загальну суму 4600,00 грн. Відповідно до висновку економічної експертизи від 3 квітня 2017 року № 40/7 внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_5 державі спричинено майнову шкоду на суму 4600,00 грн.
Дані обставини підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження: довідкою про результати проведення позапланової цільової перевірки щодо оформлення та оплати закордонних відряджень ОСОБА_5 № 17/02-198 від 30 січня 2017 року, Актом ревізії фінансово-господарської діяльності Державного центру кіберзахисту та протидії кіберзагрозам Держспецзв`язку від 21.09.2016 № 04-30/998, висновком економічної експертизи від 3 квітня 2017 року № 40/7, допитами свідків
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколами огляду документів від 3 квітня 2017 року, 6 квітня 2017 року, 11 квітня 2017 року, та іншим доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження. Оскільки у даному кримінальному провадженні виникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків з метою приховування факту вчинення ним кримінального правопорушення, вчинити інші злочини, а також іншим чином перешкоджатиме у кримінальному провадженню, є необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту. З урахуванням ризиків які виникли внаслідок дій підозрюваного ОСОБА_5 , жоден більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваного, виконання ним процесуальних рішень.
Також, існує необхідність у покладенні на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Слідчий зазначає, що враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, з огляду на особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, характер вчиненого ним кримінального правопорушення, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та зазначив, що з метою запобігання вищевказаним ризикам, є необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк 2 (два) місяці із покладенням на нього обов`язків у відповідності до ч.5 ст. 194 КПК України .

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що підстав для задоволення клопотань немає, підозра є необґрунтованою, крім того, прокурор у судовому засіданні не довів відсутність підстав для застосування більш м,якого виду запобіжного заходу.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до скарги, надані у судовому засіданні стороною захисту, пояснення сторін кримінального провадження, прийшов до наступного: Слідчим відділом військової прокуратури Центрального регіону У країни здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні номер 0014531. 18 квітня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 190, ч.2 ст.191 КК України.

Прокурором надано достатньо доказів в обґрунтування підозри. У відповідності до ст. 178 КПК України слідчий суддя приймає до уваги, що у разі доведеності вини ОСОБА_5 йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п,яти років; вік та стан здоров,я; що раніш ОСОБА_5 не притягувався до кримінальної відповідальності; має міцні соціальні зв,язки, має сім,ю, двох неповнолітніх дітей, постійну роботу, позитивно характеризується має нагороди. У відповідності до вимог ст. 177 КПК України прокурор не навів тих ризиків, які перешкоджають обрати відносно ОСОБА_5 більш м,який вид запобіжного заходу, аніж домашній арешт. За таких обставин вказане клопотання не підлягає задоволенню.

Також, оскільки згідно встановлених нормами Глави 18 КПК України правил, питання щодо застосування запобіжних заходів належить до виняткової компетенції слідчого судді або суду, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 передбачений ст. 179 КПК України запобіжний захід у вигляді особистого зобов,язання. Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, викладених у клопотанні слідчого аргументів щодо можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню, а також зі ступеню тяжкості інкримінованого підозрюваному правопорушення. Слідчий суддя вважає, що з урахуванням всіх обставин, викладених у клопотанні та досліджених у судовому засіданні, вказаний вид запобіжного заходу буде сприяти уникненню ризиків, визначених ст. 177 КПК України, викладених у клопотанні слідчого аргументів щодо можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню. Крім того, слідчим суддею враховані вимоги пп.3.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Таким чином, підстави для застосування міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відсутні. Строк обрання міри запобіжного заходу два місяці.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов,язання, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного додаткові обов,язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, саме:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у визначений час;

-не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає / АДРЕСА_1 / без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну місця проживання, роботи;

-утримуватися від спілкування з особами, які визначені у кримінальному провадженні номер 0014531 та які мають статус свідків за списком, наданим слідчим, прокурором.

-здати на зберігання органу досудового розслідування у кримінальному провадженні номер 0014531 закордонний паспорт /паспорти, у разі їх наявності/, а також інші документи, що дають право на виїзд з України та в,їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177,178, 181, 193, 194, 196,205,309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу військової прокуратури
Центрального регіону України майора юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу військової прокуратури України капітаном юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов,язання строком на два місяці в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України наступні обов,язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у визначений час;

-не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає / АДРЕСА_1 / без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну місця проживання, роботи;

-утримуватися від спілкування з особами, які визначені у кримінальному провадженні номер 0014531 та які мають статус свідків за списком, наданим слідчим, прокурором.

-здати на зберігання органу досудового розслідування у кримінальному провадженні номер 0014531 закордонний паспорт /паспорти, у разі їх наявності/, а також інші документи, що дають право на виїзд з України та в,їзд в Україну.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених, згідно ухвали слідчого судді, обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, що здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині відмови у задоволенні клопотання щодо обрання міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п,яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя