Справа № 471/421/16-к
Провадження №1-кп/471/35/16
Номер рядка звіту 54
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2016 року

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с-ща Братське Миколаївської області кримінальне провадження зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 12.04.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, освіта загальна середня, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого вироком Братського районного суду Миколаївської області від 12.01.2016 року за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Братського районного суду Миколаївської області від 12.01.2016 року за ч. 1 ст. 185 КК України з призначеним покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, без поважних причин ухилявся від його відбування та має не відбуту частину покарання у вигляді 96 годин громадських робіт.

29 лютого 2016 року ОСОБА_4 , прибувши до Братського РВ КВІ УДПтСУ в Миколаївській області, був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а саме з тим, що покарання у вигляді громадських робіт відбувається за місцем проживання, перелік громадських робіт визначають органи місцевого самоврядування, виконання покарання у виді громадських робіт здійснюється на основі участі засуджених у суспільно-корисні праці. ОСОБА_4 попереджено шляхом відібрання підписки, про те, що у разі ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт його буде притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

Згідно письмового направлення старшого інспектора Братського РВ КВІ УДПтСУ в Миколаївській області ОСОБА_5 від 29.02.2016 №16/051, ОСОБА_4 був направлений для виконання громадських робіт до Братської селищної ради Миколаївської області.

01 березня 2016 року ОСОБА_4 прибув до Братської селищної ради та інспектор по благоустрою вказаної ради, ОСОБА_6 , роз`яснив ОСОБА_4 про необхідність виконання громадських робіт згідно графіку з 08:00 години до 17:00 години кожного дня, зазначеного графіку. Цього ж дня, ОСОБА_4 без поважних причин до виконання покарання не приступив.

З 02 березня по 04 березня 2016 року ОСОБА_4 без поважних причин до Братської селищної ради Миколаївської області не з`являвся та не приступив до відбування громадських робіт.

05 березня 2016 року ОСОБА_4 прибув до Братської селищної ради і відбув 4 години громадських робіт.

З 07 березня по 15 березня 2016 року ОСОБА_4 , не маючи на те поважних причин, до Братської селищної ради не з`являвся та не приступив до відбування громадських робіт.

17 березня 2016 року ОСОБА_4 був письмово попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а саме громадських робіт, та йому винесено стягнення у виді письмового попередження за невихід на роботу без поважних причин. Проте, з 18 березня по 4 квітня 2016 року ОСОБА_4 до Братської селищної ради Миколаївської області не з`являвся та не відбув громадські роботи, не маючи на те поважних причин, тобто своїми діями умисно ухилявся від відбування покарання.

Допитаний щодо кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю, щиро покаявся і дав показання, відповідно до яких, відбувати покарання у вигляді громадських робіт він не може, оскільки має захворювання на епілепсію. Із зазначеним захворюванням він перебував на обліку у лікаря-психіатра у м. Кременчук, де мешкав раніше.

Окрім визнання вини самим обвинуваченим, його вина у скоєнні кримінального правопорушення також підтверджується наступним.

Так, свідок ОСОБА_7 суду показала, що обвинувачений є її зятем, їй було відомо проте про призначене йому покарання у вигляді 100 годин громадських робіт. З березня 2016 року він захворів, почались приступи епілепсії, після яких, з його слів, він нічого не пам`ятає.

Також, вина обвинуваченого підтверджується письмовими матеріалами справи, а саме:

письмовим зобов`язанням від 29 лютого 2016 року яким засудженому ОСОБА_4 під розпис роз`яснено про порядок і умови відбування покарання;

постановою про встановлення днів явки на реєстрацію від 29 лютого 2016 року року;

направленням від 29 лютого 2016 року, засудженого ОСОБА_4 до Братської селищної ради Миколаївської області для виконання громадських робіт;

листом Братської селищної ради від 29 лютого 2016 року, відповідно до якого громадські роботи було розпочато з 01 березня 2016 року, на яких ОСОБА_4 мав прибирати територію селищної ради;

листком реєстрації, ОСОБА_4 , згідно якого, останні для реєстрації з`явився один раз - 05 березня 2016 року.

графіком та табелем виходу на роботу, ОСОБА_4 за березень-квітень 2016 року;

відповіддю Братської селищної ради від 15 березня 2016 року, згідно якої ОСОБА_4 не відбув покарання у вигляді громадських робіт;

письмовим попередження від 22 березня 2016 року КВІ Братського РВ УДПтС України про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Твердження обвинуваченого щодо наявності у нього захворювання на епілепсію спростовується наступними матеріалами.

Відповідно до відповідей міських лікарень м. Кременчук, ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (арк.с. 84, 85, 87, 110). Згідно медичної виписки, наданої Кременчуцьким обласним наркологічним диспансером, ОСОБА_4 поставлено діагноз - психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю.

За такого, твердження обвинуваченого щодо наявного у нього захворювання на епілепсію спростовується наявними письмовими доказами.

В зв`язку з вищевикладеним, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженого до цього покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання від 24.10.2003 року призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу винного, який раніше судимий, за місцем проживання характеризуються негативно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе у даному конкретному випадку, призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі, за правилами ст.ст. 71, 72 КК України, та на підставі ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на обвинуваченого встановлені п. 2-4 ч.1 ст. 76 КК України обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, і призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати покарання призначене за вироком Братського районного суду Миколаївської області від 12 січня 2016 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 років 10 днів обмеження волі.

У відповідності зі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 слідуючі обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця роботи, проживання або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Братський районний Миколаївської області суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1