АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/791/12/17 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1 Категорія: ч.3 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Херсонської області кримінальну справу за апеляцією прокурора, на постанову Скадовського районного суду Херсонської області від 07 грудня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією постановою кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 27, ч.3 ст. 185 КК України повернута прокурору Херсонської області з метою усунення неправильності та неповноти досудового слідства.

Суд, мотивуючи постанову, вказує, що обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів вирішальною мірою ґрунтується на показаннях свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 частина з яких під час досудового слідства фактично вказували на причетність обвинувачених до вчинених інкримінованих дій, однак перевірити пояснення вказаних свідків суду не вдалося у зв`язку з їх неявкою та невиконанням постанов щодо приводу. Без допиту вказаних свідків суд позбавлений можливості прийняте законне рішення по справі.

Крім того, судом першої інстанції встановлено порушення вимог КПК України 1960 року, яке не може бути усунуте у судовому засіданні, а саме порушення права на захист ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яке мало місце на стадії досудового слідства. В порушення вимог ст.ст. 44, 47 КПК (в редакції 1960 року) слідчі дії 30.11.2011 року із затриманим ОСОБА_8 проводилися без участі захисника. Підсудний ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_29 не повністю ознайомилися з матеріалами справи на стадії досудового розслідування. Підсудний ОСОБА_8 та його захисник ознайомлювалися з матеріалами справи окремо, що унеможливлювало здійснення захисту та забезпечення прав обвинуваченого на захист.

Підсудному ОСОБА_8 необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання щодо проведення очної ставки з ОСОБА_30 та ОСОБА_7 , що свідчить про упередженість дій слідчих.

В апеляції прокурор вважає постанову суду незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, однобічністю, неповнотою судового слідства та не відповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Зазначає, що в матеріалах кримінальної справи містяться заяви свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_11 , ОСОБА_25 , ОСОБА_31 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_23 про неможливість прибути в судове засідання та оголошення їх показів, які останні надавали під час досудового розслідування. Крім того, ОСОБА_25 та ОСОБА_21 20.07.2016 з`явилися в судове засідання в режимі відеоконференції, але розгляд справи не відбувся у зв`язку неявкою підсудного ОСОБА_7 . Судом першої інстанції не вжито всіх необхідних заходів процесуального примусу для доставки вказаних свідків в судове засідання та не дотримані вимоги ст. 315-1 КПК України (в ред. 1960 року).

Крім того, суд в порушення вимог п.2 ч.2 ст. 368, ч.7 ст. 374 КПК України (в ред.. 1960 року) не дослідив обставин, які зазначені в ухвалі апеляційного суду Херсонської області від 19.08.2015 року, якою повернуто вказану справу на новий судовий розгляд. Також зазначає, що суд в порушення вимог ст. 281 КПК України не зазначив в своїй постанові, які саме слідчі дії повинні бути виконані при додатковому розслідуванні.

Вказує, що в оскаржуваній постанові суду не наведено достатніх підстав, які б підтверджували неповноту або неправильність досудового слідства, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Просить постанову суду скасувати та направити справу до Скадовського районного суду Херсонської області на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

Вислухавши суддю-доповідача, думку прокурора про підтримання апеляції та необхідність скасування постанови суду з направленням справи на новий судовий розгляд, в судових дебатах сторони залишилися на попередніх позиціях; розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Висновки суду про необхідність направлення справи на додаткове розслідування згідно зі ст.281 КПК України (1960р.) через неповноту та неправильність досудового слідства, яку неможливо усунути в судовому засіданні, є обґрунтованими.

У порушення вимог ст.ст.22, 64 КПК України (1960р.) досудовим слідством не встановлені обставини, на які послався суд у постанові, і які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Без проведення зазначених в постанові суду дій, не можна зробити висновок про винність або невинність підсудних. На думку колегії суддів, недоліки досудового слідства не могли бути усунуті в судовому засіданні, а по справі вичерпані всі можливості одержання додаткових доказів, тому суд обґрунтовано повернув справу на дослідування.

У відповідності зі ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст.3 ч.5 КК України, Закони України про кримінальну відповідальність повинні відповідати положенням, що містяться в чинних міжнародних договорах, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини й основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

На підставі ст.6 п.3 (d) Європейської Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод від 4.11.50р., ратифікованою Верховною Радою України 17.07.97р., кожна людина, обвинувачувана у вчиненні кримінального злочину, має право допитувати свідків, які свідчать проти неї, або вимагати їхнього допиту. Зазначене право не було забезпечено стороною обвинувачення підсуднім ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . При цьому, згідно вимог ст.ст.261, 264 КПК України (1960р.), саме прокурор у судовому засіданні повинен подавати докази обвинувачення й брати участь у доведенні їх переконливості, що зроблено не було, оскільки свідки сторони обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 для дачі показань у суд не з`явилися, постанови про примусовий привід відносно них не виконано.

Відповідно до ст.263 п.4, п.7 КПК України (1960р.), в судовому засіданні підсудний має право просити суд про виклик свідків, задавати питання свідкам.

З урахуванням того, що вище перераховані особи є свідками обвинувачення, оскільки відповідно до матеріалів справи саме вони в ході досудового розслідування підтверджували причетність підсудних до скоєння злочинів, які останнім інкриміновано органами досудового слідства, тому перевірка їх показів можлива лише шляхом допиту свідків судовому засіданні.

Відповідно до матеріалів справи, суд надсилав на адресу Чаплинського та Генічеського відділів поліції відповідні вимоги від 20.07.2016 р., 16.08.2016р., 22.09.2016р.,10.10.2016 р., та від 17.11.2016 року ( т.23, а.с. 80-81; т.24, а .с. 92-93, а.с. 183-184, а.с.230-231; т.25 а.с.89-90) про забезпечення участі у справі свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 проте приводи виконані не були. Та як вбачається на виконання приводів, свідки ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , надали суду заяви про неможливість своєї явки до суду, та просили оголосити їх покази дані в ході досудового слідства( т.25 а.с. 162-172).

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд вжив усі можливі заходи для забезпечення допиту вищезазначених осіб в судовому засіданні, проте ці заходи не дали результатів.

Безпідставними, судова колегія, вважає доводи апеляції, в частині того, що суд повертаючи справу на додаткове розслідування не зазначив у постанові, які саме слідчі дії повинні бути проведені при додатковому розслідуванні, оскільки відповідно до вимог ст. 281 КПК України, та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 лютого 2005 року №2 Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування , це є право а не обов`язок суду вказати, які слідчі дії повинні бути проведені при додатковому розслідуванні

Посилання апеляції прокурора щодо незаконності постанови суду є безґрунтовними, оскільки порушень кримінально-процесуального законодавства, які могли б бути підставами для скасування чи зміни даного судового рішення, не виявлено.

Доводи апелянта щодо відсутності підстав для повернення даної кримінальної справи для провадження додаткового розслідування через неможливість забезпечення явки свідків суперечать вищезазначеному кримінально-процесуальному законодавству.

Твердження апелянта про те, що суд може надати доручення органу, який проводив досудове слідство, встановити місцезнаходження свідків для доставки їх у судове засідання, - позбавлено підстав, оскільки суд неодноразово звертався до Чаплинського та Генічеського відділів поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області щодо забезпечення явки в судове засідання зазначених вище свідків, проте цього зроблено не було.

Доводи апелянта про можливість усунення судом неповноти досудового слідства шляхом оголошення показань зазначених свідків даних ними досудовому слідстві, - є неспроможними, так як тягнуть за собою порушення прав підсудних, суперечать ст.6 п.3 (d) Європейської Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод від 4.11.50 р., ст.263 КПК України (1960р.).

Враховуючи викладене, підстав для скасування або зміни постанови суду немає. Справа повинна бути направлена прокурору Херсонської області на додаткове розслідування, в ході якого необхідно виконати вказівки постанови суду першої інстанції, а також вказівки ухвали суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України (1960р.), колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :
Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції - залишити без задоволення, а постанову Скадовського районного суду Херсонської області від 07 грудня 2016 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без змін.

В ході додаткового розслідування мають бути виконані вказівки постанови суду першої інстанції, а також вказівки ухвали суду апеляційної інстанції.
Головуючий:
Судді: