Справа № 182/7245/16-к
Провадження № 1-кп/0182/72/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.03.2017 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополь кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2016 за № 0003572 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Нікополь Дніпропетровської обл.., громадянина України, проживаючого за зареєстрованого у АДРЕСА_1 , з освітою 9 кл., студента 1-го курсу НПЛ, неодруженого, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
законного представника н/л ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
представника служби у справах
дітей Нікопольської міськради ОСОБА_7
представника СП
Нікопольського ВП ОСОБА_8
представника Нікопольського МРВ
з питань пробації ПС МРУ ВКПП МЮ ОСОБА_9 , -
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 12.09.2016 близько о 22.30 год. знаходився поблизу будинку АДРЕСА_2 , де побачив потерпілого ОСОБА_10 , який, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, сів на лавку та заснув. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , впевнившись, що ОСОБА_10 спить та не усвідомлює його злочинні дії, діючи таємно умисно з корисливих мотивів, викрав сумку потерпілого, яка висіла у нього на плечі та в якій знаходився мобільний телефон «Samsung GT-S5302»,згідно висновку товарознавчої експертизи вартістю 483 грн 33 коп, фотоапарат «Olimpus», вартість якого згідно товарознавчої експертизи визначити не надалось можливим, які належать ОСОБА_10 , чим спричинив матеріальний збиток потерпілому вказану суму. З місця вчинення злочину втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і пояснив суду, що у вересні 2016 р. приблизно о 22.30 год. він зі знайомими знаходився у дворі буд. АДРЕСА_2 . Повз них пройшов чоловік, який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння і сів на лавочку біля під`їзду. Пізніше, коли він проходив повз цієї лавочки, побачив, що чоловік спить. Тоді він викрав у нього сумку, яка висіла на руці. З сумки забрав телефон і фотоапарат, саму сумку з іншими речами, викинув. Фотоапарат віддав знайомому, телефон продав за 100 грн. Потім, коли працівники поліції звернулися до нього, він усе розповів, видав сумку з паспортом та іншими документами, розповів, куди дів решту викрадених речей, тому потерпілому повернули і телефон. У вчиненому він кається. Запевняє, що зробив висновки і більше цього не робитиме. Вчинив злочин, т.я. йому не вистачало грошей.
Винуватість обвинуваченого, крім його показів, підтверджується також письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження:
-Висновком судової товарознавчої експертизи від 14.11.2016 № 6/12.1/2194, відповідно до якої вартість мобільного телефону «Samsung GT-S5302» становить 483 грн 33 коп, вартість фотоапарату «Olimpus» визначити не надалось можливим, оскільки експертові невідома модель та відсутні документи на нього (а.п. 33-35);
-Протоколом огляду від 29.09.2016 добровільно виданих ОСОБА_3 чоловічої сумки чорного кольору, в якій знаходився паспорт на ім`я ОСОБА_10 , гаманець з кредитною карткою, чохол від фотоапарату, посвідчення про приписку до призивного пункту та квіток лікаря-інтерна на ім`я ОСОБА_10 (а.п. 50-51);
-Розпискою ОСОБА_10 про отримання сумки з документами (а.п. 53);
-Протоколом огляду від 30.09.2016 добровільно виданого ОСОБА_11 мобільного телефону «Samsung GT-S5302», імеі якого збігається з імеі викраденого у потерпілого телефону (а.п. 54-56);
-Розпискою ОСОБА_10 про отримання телефону (а.п. 58);
-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.09.2016, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 з 4-ох фотознімків впізнав ОСОБА_3 як особу, яка продала йому мобільний телефон (а.п. 61-62).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають вірну правову кваліфікацію за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, ст.. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також ст. 103 КК України, відповідно до якої при призначенні покарання неповнолітньому суд також враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 показав, що він є батьком обвинуваченого, крім того у них ще є старші донька та син, які вже повнолітні та проживають окремо. Вони проживають утрьох з сином та дружиною. Син забезпечений умовами для проживання та навчання. Після того, як син скоїв крадіжку ланцюжка, за що до нього були застосовані примусові заходи виховного характеру, відносини між ними з матір`ю та сином зіпсувалися. Він начебто слухає їх, але поступає по своєму, що і призвело до вчинення злочину. Також вони помічали, що він вживає наркотики - курить коноплю. Їм відомо, що він пропускає заняття в НПЛ, але належного впливу вони на нього не мають, бо він їх не слухає. Разом з тим, він вірить, що син зробив висновки, тому вважає, що для перевиховання він не потребує направлення у місця позбавлення волі.
Представник служби у справах дітей Нікопольської міської ради ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_3 на обліку у них не перебував, але потрапляв у поле зору у зв`язку з вчиненням суспільно-небезпечного діяння крадіжки, за що до нього були застосовані примусові заходи виховного характеру передача під нагляд матері. З ним і батьками проводилися профілактичні бесіди. Також вони направлялися до соціальних служб, де проводилися бесіди з психологами для покращення відносин. Вважає, що обвинувачений схильний до крадіжок.
Інспектор ювенальної превенції СП Нікопольського ВП ГУ НП у Дніпропетровській обл.. ОСОБА_8 також пояснив, що ОСОБА_3 перебував у них на обліку, з ним проводилися профілактичні бесіди. Також він не був помічений у відносинах з особами, схильними до вчинення кримінальних правопорушень. Сам обвинувачений схильний до крадіжок, оскільки вчиняв крадіжки у своєї сестри, але остання заяви до ВП не писала.
Інспектор Нікопольського МРВ з питань пробації Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ ОСОБА_9 підтримала свою досудову доповідь, яка була складена на підставі ухвали Нікопольського міськрайонного суду і проти якої не заперечували ні обвинувачений, ні його законний представник, і пояснила, що дійсно ОСОБА_3 має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, що пов`язано з неорганізованим дозвіллям, відсутністю особистих інтересів. Він має можливість виправитись без реального позбавлення волі, для чого необхідно організувати дозвілля влаштувати у гуртки за вподобанням, залучити до психологічних тренінгів, відвідати лікаря нарколога.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.. 12 КК України відносяться до середньої тяжкості, особу винного, який раніше судимим не був, на даний час навчається в НПЛ.
Також судом враховується, що ОСОБА_3 виховувався у повній родині разом з матір`ю, батьком, старшими сестрою та братом, батьки займаються його вихованням, хоча він ухиляється від їх виховного впливу, що за місцем навчання та проживання він характеризується виключно позитивно, що він на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, може повністю усвідомлювати значення свої дій і керувати ними; обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, вчинення правопорушення в неповнолітньому віці, часткове відшкодування шкоди, при відсутності обставин, що обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки таке покарання, як штраф призначити не можливо, оскільки він не працює, а навчається, призначення покарання у вигляді громадських робіт може зашкодити навчанню, а виправні роботи йому не можуть бути призначені.
Разом з тим, оскільки відповідно до ст.. 17.1 Мінімальних стандартних правил Організації Об`єднаних Націй, що стосуються відправлення правосуддя у відношенні неповнолітніх (Пекінських правил), прийнятих резолюцією 40/33 Генеральної Асамблеї від 29.11.1985 р. неповнолітнього правопорушника не слід позбавляти особистої свободи, якщо тільки він не визнаний винним у відношенні до тяжкого діяння з застосуванням насильства проти іншої особи або у неодноразовому вчиненні інших тяжких правопорушень, а також при відсутності іншої відповідної міри впливу, ст.. 19 Правил, що поміщення неповнолітніх в будь-яку виправну установу завжди повинно буди крайньою мірою.
Враховуючи, що ОСОБА_3 , який раніше судимий не був, вчинив злочин середньої тяжкості без застосування насильства, враховуючи всі обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому вважає можливим застосувати щодо нього ст. 104, 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч.1 ст. 76 КК України.
Запобіжні заходи не обиралися. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Цивільні позови по справі не заявлені.
Речові докази чоловіча сумка чорного кольору, в якій знаходився паспорт на ім`я ОСОБА_10 , гаманець з кредитною карткою, чохол від фотоапарата, посвідчення про приписку до призивного пункту та квіток лікаря-інтерна на ім`я ОСОБА_10 , мобільний телефон «Samsung GT-S5302», які знаходяться у потерпілого ОСОБА_10 залишити йому.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 484, 485, 487 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч.1 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 104, 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі п 1), 2) ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період випробувального терміну періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міра запобіжного заходу не обиралася. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Речові докази чоловіча сумка чорного кольору, в якій знаходився паспорт на ім`я ОСОБА_10 , гаманець з кредитною карткою, чохол від фотоапарата, посвідчення про приписку до призивного пункту та квіток лікаря-інтерна на ім`я ОСОБА_10 , мобільний телефон «Samsung GT-S5302», які знаходяться у потерпілого ОСОБА_10 залишити йому.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1