справа № 216/3181/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2017 року
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Жовті Води, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей або інших осіб не має, є учасником АТО, військовослужбовець військової служби за контрактом, військової частини НОМЕР_1 (військова частина -польова пошта НОМЕР_2 ), у військовому званні солдат, на посаді командир танку, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , прописаний АДРЕСА_2
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Указом Президента України №15/2015 від 14.01.2015 року «Про часткову мобілізацію», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 113-VIII від 15.01.2015 року та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 року оголошено проведення, зокрема, на території Дніпропетровської області часткової мобілізації та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, інших військових формувань України в обсягах, визначених мобілізаційними планами з урахуванням резерву.
05 вересня 2016 року ОСОБА_4 на добровільній основі уклав контракт на три роки про проходження військової служби у Збройних Силах України, яку згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 , №360 від 01.11.2016 року, став проходи у цій військовій частині на посаді командира танку у військовому званні солдати.
На початку червня 2017 року ОСОБА_4 , діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог і умов укладеного контракту не з`являтися вчасно на службу без поважних причин.
Реалізуючи свій умисел ОСОБА_4 маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути до військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) та виконувати обов`язки військової служби, у визначений час 02.06.2017 року о 08 год. 00 хв. до вказаної військової частини умисно без поважних причин та без дозволу командування не з`явився, та попрямував до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.
26.06.2017 року, близько 09 год. 00 хв., тобто більше ніж десять днів, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, ОСОБА_4 добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Криворізького гарнізону і заявив про вчинений ним злочин.
Отже, ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, самовільно залишив військову частину, діючи в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, чим вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 407 ч. 4 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав, розкаявся та суду пояснив, що він був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку став проходити з 30.05.2016 року, через незначний проміжок часу а саме, 05.09.2016 року він на добровільній основі уклав контракт на три роки про проходження військової служби у Збройних Силах України, яку згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.11.2016 року, став проходити у цій частині (військова частина польова пошта НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) на посаді командир танку у військовому звані солдата.
02.06.2017 року самовільно залишив розташування військової частини та поїхав до місця свого проживання, 26.06.2017 року, зрозумівши хибність свого вчинку та побоюючись кримінальної відповідальності, з`явився до військової прокуратури Криворізького гарнізону, повідомивши про те, що він самовільно залишив розташування військової частини будучи військовослужбовцем.
Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_4 , які полягали в нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем, за ч. 4 ст. 407 КК України.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає з`явлення зі зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину.
Обтяжуючі покарання обставини судом встановлено не було.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших правопорушень стосовно нього необхідно призначити покарання пов`язане з ізоляцію від суспільства. Беручи до уваги тяжкість вчиненого злочину, особу винного та зважаючи на те, що судом встановленого значну сукупність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а саме: з`явлення зі зізнанням, щире каяття та повне визнання підсудним своєї вини, сприяння досудовому та судовому слідству те, що обвинувачений являється учасником АТО, раніше не судимий, суд приходить до висновку про можливість призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом з застосуванням ст. 69 КК України.
Керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді одного (одного) місяця арешту на гауптвахті.
Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1