В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.03.2017 Справа №607/12448/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження №0003371 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,-

в с т а н о в и в :
29 вересня 2016 року у першій половині дня ОСОБА_5 , який перебуваючи по місцю свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 , зайшов із свого мобільного телефону в мережу «Інтернет», та побачив повідомлення ОСОБА_4 про надання послуг фотографа, та в цей момент у нього виник злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна. В подальшому переслідуючи корисливі мотиви, умисно, з метою викрадення майна ОСОБА_4 , цього ж дня ОСОБА_5 в телефонному режимі домовився про зустріч із ОСОБА_4 за адресою: вул. Замонастирська в м. Тернополі, неподалік (Горбатого моста), з метою обговорення проведення фото сесії в барі «У Петровича» по вул. Гайова в м. Тернополі, як надуманої ним причини, для того, щоб схилити ОСОБА_4 , до зустрічі з ним. В подальшому близько 21.00 год. ОСОБА_5 , при зустрічі із потерпілою ОСОБА_4 , в попередньо обумовленому ним місці, запропонував пройти по вул. Деповська у м. Тернополі, до бару «У Петровича», де мала відбутися фото сесія. Пройшовши деяку відстань, а саме перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_5 , вирішив реалізувати свій злочинний намір, підійшов до ОСОБА_4 , відкрито з корисливих мотивів вирвав з її рук мобільний телефон торгової марки «Sony Xperia», вартістю 600 гривень, із сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», вартістю 25,00 гривень, на рахунку якого було 30,00 гривень, із сім-карткою оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайф», вартістю 25,00 гривень, на рахунку якого було 20,00 гривень, карткою пам`яті на 4 GB, вартістю 85 гривень, які належали ОСОБА_4 , таким чином викравши майно потерпілої ОСОБА_4 на загальну суму 785,00 грн. Із викраденим майном ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину втік, чим спричинив ОСОБА_4 , матеріальну шкоду на загальну суму 785,00 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні злочину визнав повністю, пояснив суду, що 29 вересня 2016 року у першій половині дня він, перебуваючи по місцю свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 , зайшов із свого мобільного телефону в мережу «Інтернет», та побачив повідомлення ОСОБА_4 про надання послуг фотографа, та в цей момент у нього виник злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна. В подальшому, цього ж дня він в телефонному режимі домовився про зустріч із ОСОБА_4 за адресою: вул. Замонастирська в м. Тернополі, неподалік (Горбатого моста), з метою обговорення проведення фото сесії, як надуманої ним причини, для того, щоб схилити ОСОБА_4 , до зустрічі з ним. В подальшому близько 21.00 год. він, при зустрічі із потерпілою ОСОБА_4 , в попередньо обумовленому ним місці, запропонував пройти по вул. Деповська у м. Тернополі, де мала відбутися фото сесія. Пройшовши деяку відстань, він, підійшов до ОСОБА_4 , відкрито з корисливих мотивів вирвав з її рук мобільний телефон торгової марки «Sony Xperia». Із викраденим майном з місця вчинення злочину втік.

Обвинувачений ОСОБА_5 , визнавши свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, раніше не судимого, щиро розкаявся у скоєному, що є обставиною, що пом`якшує покарання. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено, а тому покарання йому слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин у виді громадських робіт.

З обвинуваченого підлягають стягненню в дохід держави процесуальні витрати за проведену судову експертизу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, Суд,
з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді двохсот годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати за проведену судову експертизу в розмірі 704,80 грн.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1