АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/2676/17 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/1339/17 Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2017 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , секретаря - ОСОБА_5 ,
з участю прокурора - ОСОБА_6 ,
представника третьої особи - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали за апеляцією прокурора на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 24 липня 2017 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_8 по кримінальному провадженню №0000002 від 04 січня 2017 року про арешт майна.

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 20 липня 2017 року до Київського районного суду м.Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 про арешт майна, а саме на будівлі, розташовані за адресою: Харківська область, Вовчанський район, с.Зарічне, вул. Вовчанський шлях, 13, які належать на праві приватної власності Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Терра Вілла», (а.с.2-13).
Слідчий в обґрунтування клопотання зазначав, що Київським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Харківської області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні №0000002 за ч.3 ст.365-2 КК України (а.с.15).
Відмовляючи у задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий суддя послався на те, що слідчим не надано жодного доказу на підтвердження обставин зазначених в клопотанні про арешт майна.
Не погодившись із зазначеним рішенням слідчого судді, 04 серпня 2017 року прокурор Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 24.07.2017 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0000002.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню внаслідок порушення вимог КПК України.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження.
Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження матеріалами судового провадження не спростовуються; причини пропуску процесуального строку, на які посилаються у клопотанні прокурор є поважними, а тому строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 24 липня 2017 року підлягає поновленню.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи прокурора, який наполягав на задоволенні апеляції, думку представника третьої особи - ОСОБА_7 , який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отриманні юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор не повідомив належних обґрунтувань для необхідності арешту даних будівель.
Крім того, слідчим суддею не було перевірено наявності постанови слідчого про визнання вищевказаного майна речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000002.
Постанова про визнання речовими доказами була надана лише до апеляційного суду.
Слідчий суддя помилково послався на вимоги ч.6 ст.170 КПК України, оскільки в клопотанні від 20.07.2017 року слідчий просив накласти арешт на майно з метою саме забезпечення збереження речових доказів, а не з метою забезпечення цивільного позову.
Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
З матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання від 20.07.2017 року, не узгоджується з вимогами ч.2 ст.171 КПК України, щодо необхідності зазначення доказів на підтвердження обставин зазначених в клопотанні про арешт майна.
Розглядаючи клопотання слідчого або прокурора, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст.171 КПК України, а ч.3 ст.172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст.171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
В оскаржуваній ухвалі слідчий суддя не надавав оцінки даним недолікам.
Слідчий суддя зазначив в ухвалі що «слідчий в обґрунтування клопотання не надала жодного доказу обставин на які вона посилається в клопотанні».
Слідчий суддя в супереч вимогам ч.2 ст.171 та ч.3 ст.172 КПК України не звернув уваги на те, що клопотання слідчого не відповідає вимогам законодавства, а тому апеляційний суд не може погодитися з рішенням про необхідність відмовити у задоволенні клопотання у тому вигляді, в якому воно надано до суду та позбавлений можливості в такому випадку надати оцінку доцільності відмови чи задоволенні клопотання про арешт майна в розумінні положень ч.1 ст.170 КПК України.
Данні недоліки та неповнота є суттєвими та є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Таким чином, ухвала слідчого судді від 24 липня 2017 року передчасна, належним чином невмотивована.
Наявний стан речей на переконання судової колегії є неприйнятним.
За наведених обставин судова колегія вважає що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню на підставі п.п.1, 3 ч.1 ст.409 та ч.1 ст.412 КПК України.
Приймаючи рішення про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ч.2 ст.171 КПК України.
У зв`язку з вищевикладеним колегія суддів вважає необхідним скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 24.07.2017 року щодо відмови в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна по кримінальному провадження №0000002.

Винести нову ухвалу, якою клопотання про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000002 повернути прокурору для усунення недоліків та додержання вимог ст.171 КПК України, встановивши прокурору строк в 72 години з моменту отримання повного тексту даної ухвали.

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Клопотання прокурора задовольнити, поновити йому процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 24.07.2017 року.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 24.07.2017 року щодо відмови в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна по кримінальному провадження №0000002 скасувати.

Винести нову ухвалу, якою клопотання про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000002 повернути прокурору для усунення недоліків та додержання вимог ст.171 КПК України, встановивши прокурору строк в 72 години з моменту отримання повного тексту даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий

Судді