Ухвала 27 лютого 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

засуджений, не погоджуючись із судовим рішенням, ухваленим щодо нього, звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу слід залишити без руху, встановивши засудженому строк для усунення недоліків.

Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 424 КПК України в касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.

Тобто, предметом розгляду однієї касаційної скарги може бути одне судове рішення суду першої інстанції та судове рішення апеляційного суду, постановлене за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення місцевого суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Зі змісту касаційної скарги засудженого вбачається, що ним не наведено підстав для касаційного перегляду судового рішення, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, оскільки він по суті оскаржує невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту досудового та судового слідства, що не є предметом касаційного перегляду, що не є предметом касаційного перегляду.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий судовий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Зі змісту касаційної скарги засудженого вбачається, що прохання до суду касаційної інстанції не відповідає вимогам ч. 1 ст. 436 КПК України, так як засуджений одночасно просить частково скасувати вирок суду першої інстанції, призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України та направити кримінальне провадження на досудове розслідування.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись ст. 429 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху.
Встановити засудженому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів з дня її отримання та роз`яснити, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3