АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11 кп /796/1623/2016 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 368, ч.4, КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 грудня 2016 року місто Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

при секретареві ОСОБА_7 ,

розглянувши матеріали контрольного кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , за апеляційною скаргою т.в.п. директора Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 15 серпня 2016 року про відмову у задоволенні заяви директора Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 про роз`яснення ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 3 серпня 2016 року про здійснення заходів безпеки щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 15 серпня 2016 року відмовлено у задоволенні заяви директора Національного антикорупційного бюро України про роз`яснення ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 3 серпня 2016 року про покладення на Національне антикорупційне бюро України здійснення заходів безпеки - особисту охорону щодо обвинуваченого ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 368, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 359 КК України.

На обґрунтування суд першої інстанції зазначає, що при винесенні ухвали від 3 серпня 2016 року Голосіївський районний суд міста Києва керувався положеннями п. 6 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України», ч.3 ст. 3 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» щодо дотримання правил підслідності при визначенні органу, який повинен здійснювати заходи безпеки

Крім того, питання, які просив роз`яснити заявник, стосуються порядку виконання Службою Безпеки України ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 18 травня 2016 року про застосування заходів безпеки щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , а не змісту ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 3 серпня 2016 року і фактично уявляють собою незгоду з прийнятим рішенням по суті.

Не погодившись із ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 15 серпня 2016 року, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою, т.в.п. директора Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначає наступне.

Національне антикорупційного бюро України не здійснювало досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , а тим більше оперативне супроводження виконання доручень слідчого у цьому провадженні. Досудове розслідування здійснювалося Генеральною прокуратурою України, а оперативне супроводження - Службою безпеки України.

Таким чином, апелянт вважає, що норми ст. ст. 3, 22 КПК України не передбачають можливості покладення виконання рішення про застосування заходів безпеки на інший орган.

Заслухавши доповідь судді, визнавши за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності учасників кримінального провадження, оскільки вони були встановленим порядком повідомлені про час та місце апеляційного розгляду і клопотань про його відкладення на більш пізні терміни не заявили, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги в сукупності з матеріалами контрольного кримінального провадження, колегія суддів визнає наступне.

Як видно із самих текстів оскарженої ухвали від 15 серпня 2016 року та апеляційної скарги, Директором Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 в заяві до суду першої інстанції, а т.в.п. директора Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 в апеляційній скарзі на цю ухвалу, фактично висловлюється сумнів у правомірності ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 3 серпня 2016 року, якою задоволено клопотання Голови Служби безпеки України та обов`язки особистої охорони обвинуваченого ОСОБА_8 покладено на Національне антикорупційне бюро України, при цьому, зі вказаних текстів та наданих обґрунтувань однозначно видно, що сам зміст прийнятого судом першої інстанції в ухвалі від 3 серпня 2016 року рішення Директору (заявнику) та т.в.п. Директора (апелянту) НАБУ зрозумілі повністю.

За таких обставин, попри наведені в апеляційній скарзі небезпідставні сумніви в правильності ухвали суду першої інстанції від 3 серпня 2016 року по її суті, судова колегія не вбачає достатніх підстав для визнання рішення про відмову в роз`ясненні цієї ухвали, викладене в ухвалі цього ж суду від 15 серпня 2016 року таким, що підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу т.в.п. директора Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 15 серпня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні заяви директора Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 про роз`яснення ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 3 серпня 2016 року про здійснення заходів безпеки щодо обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вказану ухвалу суду першої інстанції, - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: