АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2017 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , кримінальне провадження №0000670 від 17.03.2017 року за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 24.04.2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівців, громадянина України, українця, із середньою загальною освітою, непрацюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначено йому покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти ) годин громадських робіт.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_7 не обрано, у зв`язку із відсутністю підстав для його застосування.
На вказаний вирок суду адвокат ОСОБА_6 , діючий в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 24.04.2017 року щодо ОСОБА_7 змінити і застосувати останньому покарання у виді штрафу до 50 (п`ятдесяти) мінімумів доходів громадян.

При цьому посилався на те, що судом першої інстанції при призначенні покарання

Провадження №11-кп/794/220/15 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8
Категорія ч. 1 ст. 125КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_9

ОСОБА_7 належним чином не були враховані усі пом`якшуючі обставини, а саме те, що за місцем проживання останній характеризується позитивно, є непрацюючим, раніше не судимим, має на утриманні малолітню дитину, що скоєний злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості, повністю визнав свою винуватість у скоєнному, на обліку в наркодиспансері та облпсихлікарні не перебуває, а також те, що з боку потерпілого будь-яких претензій до нього матеріального чи морального характеру немає. Також вважає, що судом не було враховано і відношення ОСОБА_7 до скоєного ним кримінального правопорушення і його поведінку після цього, а також і те, що при вчиненні кримінального правопорушення, умисел у останнього виник раптово і випадково.

Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, яка просила вирок районного суду залишити без змін, розглянувши матеріали кримінального провадження, в межах поданої апеляційної скарги та перевіривши її доводи, судова колегія вважає, що апеляція, адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , підлягає задоволенню, на підставі наступного.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, суд, скориставшись правом ст. 349 ч.3 КПК України, проти якого не заперечували учасники провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом було з`ясовано у зазначених осіб, чи правильно розуміють зміст цих обстави, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Колегією суддів при перевірці вироку суду І інстанції встановлено, що суд правильно встановив фактичні обставини справи, дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України і висновок про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, відповідає сукупності зібраним у справі і досліджених у судовому засіданні доказам, яким дано остаточну юридичну оцінку, яка ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді обставин кримінального провадження.

Аналізуючи вирок районного суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів вважає, що твердження адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що призначене останньому покарання є занадто суворим є слушними.

Так, згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання засудженому, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання у відповідності до вимог ст. ст. 66, 67 КК України.

Зазначених вимог закону районний суд при винесенні вироку дотримався не в повній мірі.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 районним судом було враховано, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, а також те, що ОСОБА_7 є особою раніше не судимою, визнав свою винуватість у скоєнному, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліках в наркодиспансері та облпсихлікарні не перебуває.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відповідно до ст. 66 ч.1 КК України відніс щире каяття обвинуваченого ОСОБА_7 .

До обставин, які обтяжують покарання, судом було віднесено вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з цим, при апеляційному розгляді даної справи, крім вказаних обставин справи, врахованих районним судом при призначенні покарання обвинуваченому, при поясненні адвокатом ОСОБА_6 були встановлені й інші. Це зокрема, те, що на утриманні у обвинуваченого ОСОБА_7 знаходиться малолітня дитина, що потерпіла до нього претензій немає, а також і те, що останній має постійний заробіток, оскільки займається перевезенням вантажу за кордон та спроможний сплатити штраф.

Як вбачається із вироку суду першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження, районний суд ніяким чином не мотивував, чому в даному випадку призначив ОСОБА_7 покарання у виді громадських робіт.

Твердження адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляції про неврахування районним судом під час призначення останньому покарання усіх обставин є такими, що заслуговують уваги.

Тому, враховуючи пояснення адвоката ОСОБА_6 про те, що обвинувачений ОСОБА_7 спроможний сплатити штраф, так як має постійний заробіток та займається перевезенням вантажу, колегія суддів вважає, що вирок районного суду підлягає зміні.

Відповідно до ст. 51 КК України штраф є менш суворий вид покарання, ніж громадські роботи.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про можливість зміни ОСОБА_7 виду покарання та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408,418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 24.04.2017 року щодо ОСОБА_7 , в частині призначення покарання змінити.

Призначити ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст. 125 КК України міру покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень в дохід держави.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий [підпис] ОСОБА_9
Судді [підпис] ОСОБА_2
[підпис] ОСОБА_3
Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду
Чернівецької області ______________________ ОСОБА_9
(підпис)