1-кс/754/1569/17
Справа № 754/8224/17
У Х В А Л А
Іменем України
27 червня 2017 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0015000 від 22.12.2016 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :
До Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві, погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Клопотання слідчим подане в рамках кримінального провадження № 0015000 від 22.12.2016 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що 21.12.2016 року невстановлена слідством особа шахрайським шляхом заволоділа квартирою АДРЕСА_1 , яка належить державі.

Так, 13.12.2016 року державним реєстратором Філії комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» міста Києва внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію права власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 . Право власності ОСОБА_5 виникло на підставі свідоцтва про право власності на житло, видано на підставі рішення КМР VIII сесії VI скликання № 738/2126 від 18.11.2004, серія НОМЕР_1 , виданий 10.12.2004.

В подальшому, 17.01.2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (№ 455 від 17.01.2017), який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 .

Будинок по вул. Братиславській, 18 у Деснянському районі м. Києва на підставі рішення Київської міської ради № 284/5096 від 02.12.2010 року «Про питання комунальної власності територіальної громади міста» включений до переліку об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва за порядковим номером 7 в додатку № 3 вказаного рішення, а отже належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва.

В квартирі АДРЕСА_1 на підставі ордеру № 12677 від 16.12.1991 року проживали ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які в подальшому були зняті з обліку як померлі.

Разом з цим, як вбачається з інформації, наданої Деснянською районною в м. Києві державною адміністрацією, через відділ приватизації державного житлового фонду та створення ОСББ Управління житлово-комунального господарства Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації квартира АДРЕСА_1 не приватизовувалась.

Згідно інформації Київської міської ради, свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_5 не видавалось, а рішення КМР VIII сесії VI скликання № 738/2126 від 18.11.2004 року не приймалось, що може свідчити про підробку документів, наданих для державної реєстрації.

Підставою накладення арешту на вказану вище квартиру слідчий в клопотанні зазначає необхідність перешкодити та унеможливити відчуження квартири, що є предметом злочину.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається за відсутності власника майна.

Дослідивши клопотання та додатки до нього, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 3 зазначеної норми КПК визначено, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.

Слідчим доведено необхідність арешту майна, надано докази наявності обставин, які відповідно ч. 3, 7 ст. 170 КПК України є підставою арешту майна, а саме наявність розумних підозр вважати, що квартира є предметом злочину, здобута злочинним шляхом, докази існування обставин, які підтверджують, що відмова в задоволенні клопотання може призвести до відчуження майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 369 - 372, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0015000 від 22.12.2016 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя