КП№ 278/274/16-к
УКРАЇНА
Житомирський районний суд Житомирської області
В И Р О К
Іменем України
01 вересня 2017 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , -
за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України (далі КК) ,-
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Житомира, громадянина України, мешканця АДРЕСА_3 , працюючого продавцем-консультантом в ТОВ «Експансія» в м. Вишневе, вул. Промислова, 5, Києво-Святошинського району, Київської області, -
за статтею 198 КК ,-
ВСТАНОВИВ:
19.09.2015 близько 00-ої год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_8 з метою заволодіння транспортним засобом, прийшов до гаражного приміщення ОСОБА_12 по АДРЕСА_4 , де через незачинені ворота гаражу проник всередину, звідки заволодів мопедом ОСОБА_4 марки «Сузукі» моделі «Летс2», 1996 року випуску, ідентифікаційний номер рами НОМЕР_1 , вартістю 8388 грн. 68 коп., чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на вказану суму.
Продовжуючи злочинні дії, 16.11.2015 близько 23-ої год. 30 хв. ОСОБА_8 , задля вчинення крадіжки, через незачинені двері, таємно проник
всередину гаражного приміщення ОСОБА_6 по АДРЕСА_5 , звідки, повторно викрав бензолу потерпілого марки «Євротек», за ціною 914 грн. 80 коп., спричинивши останньому матеріальної шкоди на цю суму.
Продовжуючи злочинні дії, 19.11.2015 близько 14-ої год. ОСОБА_8 прийшов до будинку АДРЕСА_6 , в якому проживає ОСОБА_5 з родиною і, скориставшись відсутністю у будинку його мешканців, а також тим, що за його діями ніхто не спостерігає, через незачинені двері незаконно проник всередину, де в одній з кімнат повторно викрав золотий ланцюжок потерпілої вагою 6,65 грам, вартістю 3230 грн.
Цього ж дня ОСОБА_8 зателефонував обвинуваченому ОСОБА_9 і попросив збути в ломбард викрадений ним золотий ланцюжок, використовуючи паспорт останнього, на що ОСОБА_9 добровільно погодився. 19.11.2015 об 18 год. 00 хв. обвинувачені зустрілись біля магазину «Підкова» по вул. Леніна в с. Барашівка та поїхали на маршрутному таксі до м. Житомира. Приїхавши у місто, обвинувачені пішли до відділення №15 ПТ «Євроломбард «Євро фінанси ЛТД і Компанія», яке знаходиться в м. Житомирі, проспект Миру, 8. Там ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що майно отримане ОСОБА_8 злочинним шляхом, використовуючи свій паспорт громадянина України, збув викрадене майно в ломбард, за що отримав грошові кошти в сумі 2600 грн., які одразу передав ОСОБА_8 , а той у свою чергу позичив ОСОБА_9 500 грн. У подальшому обвинувачені зустрілися із ОСОБА_13 , вживали спиртні напої. Останньому ОСОБА_8 також дав у борг 500 грн.
Продовжуючи злочинні діяння, ОСОБА_8 03.06.2016 об 22 год. 30 хв. поблизу вул. Мічуріна в с. Іванівка, Житомирського району відпочивав у компанії друзів, де у нього виник злочинний умисел на викрадення чужого майна. Для цього обвинувачений непомітно для присутніх, повторно викрав зі столу мобільний телефон ОСОБА_7 марки «Флай» IQ4413, ІМЕІ 1) НОМЕР_2 ІМЕІ 2) НОМЕР_3 вартістю 1594 грн. 25 коп. із сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 грн. та флеш карткою «Сікро СД» об`ємом 16 GB вартістю 100 грн. Після цього ОСОБА_8 з місця події зник. Протиправними діями ОСОБА_8 потерпілому було спричинено збитків на загальну суму 1719 грн. 25 коп.
Винуватість ОСОБА_8 по всіх епізодах крадіжок, заволодіння ТЗ, а також вина ОСОБА_9 в інкримінованому йому злочині доводиться дослідженими судом доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, які цілком відповідають критеріям належності, допустимості та достовірності.
1.Епізод викрадення мобільного телефону в с. Іванівка, Житомирського району
ОСОБА_8 визнав крадіжку мобільного телефону ОСОБА_7 , за обставин, як вони викладені в обвинувальному акті. Вартість заподіяних збитків також не оспорював. А тому прокурор на підставі частини 3 статті 349 КПК
просила не досліджувати докази щодо цих обставин. Сторони кримінального провадження позицію прокурора підтримали.
Суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з огляду на те, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції. Наслідки скороченого порядку дослідження доказів про позбавлення їх права оскаржувати визнані обставини вчиненого злочину в апеляційному порядку, роз`яснено.
Потерпілий ОСОБА_7 звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутністю , на суворості покарання не наполягав.
2-3 Епізоди заволодіння мопедом та крадіжки бензопили в с. Барашівка Житомирського району.
Показаннями ОСОБА_8 , який визнав, що він достовірно знав про знаходження в гаражі у ОСОБА_12 мопеда, якого вирішив викрасти за пропозицією ОСОБА_14 . Вказував, що в приміщення гаражу проник ОСОБА_15 , а він стояв біля гаражу, у подальшому вони разом переміщували мопед з двору на дорогу, а потім заховали мопед у лісі, де саме обвинувачений розібрав його на запчастини. При цьому ОСОБА_8 зобов`язався власноручно полагодити мопед ОСОБА_4 у рахунок відшкодування завданих збитків.
Під час слідчого експерименту від 11.12.2015, проведеного з дотриманням процесуального закону, ОСОБА_8 на місці вчинення злочину показав на будинок сім`ї ОСОБА_16 , місце на подвір`ї, де він спочатку побачив мопед, а також гараж з якого викрав його та місце у кущах поблизу кар`єру у с. Давидівка, де вони заховали ТЗ (том 1 а.с. 209-224).
За поясненнями потерпілого ОСОБА_4 , які збігаються із наведеними доказами, 18.09.2015 він на деякий час залишив свій мопед марки «Сузукі» у гаражі ОСОБА_12 , а коли прийшов за ним наступного дня 19.09.2015, мопеду у гаражі не було. При цьому він дізнався, що мопед викрав саме ОСОБА_8 та звернувся до нього з проханням повернути викрадене. Однак обвинувачений поводив себе зухвало, глузував з потерпілого. Після цього останній почав пошуки свого ТЗ та виявив його розібраним в кущах на кар`єрі. Стверджував, що саме ОСОБА_8 привів його у несправний стан. Потерпілий просив суворо покарати ОСОБА_8 .
Свідок ОСОБА_17 дала суду аналогічні показання та стверджувала, що 19.09.2015 близько 16-ї год. до неї приходили ОСОБА_18 з ОСОБА_8 та останній побачив мопед. Коли виявилася крадіжка мопеду, свідок одразу здогадалася, що її скоїв саме ОСОБА_8 , оскільки про його знаходження знали лише свідок, ОСОБА_18 і ОСОБА_8 . ОСОБА_14 про мопед вона нічого не говорила. У ході слідчого експерименту (з фото таблицями) від 25.11.2015. свідок показала місце за будинком, куди
вона 18.09.2015 поставила мопед ОСОБА_4 , а також місце в гаражі, куди його переставила, вказала на двері в гаражу, що не зачинялися. (том 1 а.с. 168-178).
З даних протоколу огляду місця події (з фото таблицями) від 19.09.2015 вбачається наявність гаражного приміщенні на подвір`ї по АДРЕСА_4 , зафіксовано відсутність жодних пошкоджень на дверях цього гаража та відсутність мопеда ОСОБА_4 на місці, де його лишила свідок ОСОБА_17 (том 1 а.с. 144-148).
Згідно із протоколу огляду місця події від 19.09.2015 у кущах, на відстані 650 метрів від кар`єру (ставка) с. Давидівка виявлений мопед сірого кольору марки «Сузукі» із пошкодженнями та відсутністю деяких його частин (том 1 а.с. 149-153).
Відповідно до висновку товарознавчої експертизи від 22.10.2015 №5/591 вартість цього мопеду станом на 06.09.2015 складає 8388 грн. 68 коп. (том 1 а.с. 154- 167).
Аналіз наведених доказів спростовують доводи ОСОБА_8 про вчинення цієї крадіжки за ініціативою ОСОБА_14 .
Неґрунтовними є доводи сторони захисту про незаконність кваліфікації дій ОСОБА_8 по даному епізоду за статтею 289 КК, оскільки, на їх думку, мопед «Сузукі» не має ознак ТЗ, з причин відсутності його належної реєстрації у відповідних органах, несправності та є лише майном.
Так приміткою до статті 286 КК визначено, що під незаконним заволодінням транспортним засобом слід розуміти вчинене умисно з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом ТЗ у власника чи користувача всупереч їх волі. Згідно із пунктом 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, транспортний засіб - це пристрій, призначений для переведення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини й механізми, а також тролейбуси та транспортні засобі з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. Отже, мопед - це транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Таким чином мопед «Сузукі» об`ємом двигуна 49 куб. см - це транспортний засіб. З цього приводу також існує усталена судова практика (зокрема ухвали ВССУ від 23.03.2016 у справі № 5-365км16, від 06.02.2017 у справі № 684/978/15-к тощо).
Факт викрадення ОСОБА_8 бензопили у потерпілого ОСОБА_6 підтверджується показаннями обвинуваченого, про те, що 16.11.2015 він підійшов до гаражу, який належить потерпілому, та через незачинені двері проник всередину і викрав бензопилу, яку спочатку заховав у своєму помешканні, а потім у кущах за с. Барашівка.
За даними слідчого експерименту від 11.12.2015 ОСОБА_8 добровільно показав приміщення на подвір`ї ОСОБА_6 , куди він 16.11.2015 проник та викрав бензопилу помаранчевого кольору, а також місце біля телефонної вежі між селами Барашівка і Давидівка, де обвинувачений заховав викрадену бензопилу у кущах (том 1 а.с. 209-224).
За свідченням ОСОБА_19 16.11.2015 він зустрічався з ОСОБА_8 і останній особисто повідомив йому, що викрав у ОСОБА_6 бензопилу. Про інші крадіжки свідку не відомо.
Згідно із протоколом огляду місця події від 21.11.2015 домоволодіння ОСОБА_6 в АДРЕСА_5 , у гаражному приміщення поблизу будинку, де зберігаються речі потерпілого, зафіксована відсутність бензопили марки «Євротек» (том 1 а.с. 190-193).
Відповідно до протоколу огляду місця події (з фототаблицями) від 21.11.2015 на території між селами Барашівка і Давидівка на відстані 10 метрів від гранітного кар`єру поблизу телефонної вежі, в кущах на траві, тобто у місце на яке показав ОСОБА_8 , було виявлено бензопилу марки «Євротек» із номером GASOLINE CHAIN SAW CS-4518 AWS коричневого кольору (а.с. 194-199).
Вартість даної бензопили за висновком товарознавчої експертизи від 19.01.2016 за №34/16-25 становить 914 грн. 80 коп. (том 1 а.с. 201-208).
4. Епізод крадіжки ланцюжка в с. Давидівка, Житомирського району.
Обвинувачений ОСОБА_8 суду показав, що 19.11.2015 близько 14-ої години він підійшов до будинку сусідки ОСОБА_5 по АДРЕСА_7 двері якого були відчинені, а дома нікого не було, а тому він вирішив, щось викрасти. Зайшовши в одну з кімнат, ОСОБА_8 побачив золотий ланцюжок, викрав його і відніс до себе додому. В цей же день близько 17-ої год. він зателефонував ОСОБА_9 з проханням здати в ломбард ланцюжок, за паспортом останнього. Категорично стверджував, що повідомляв ОСОБА_9 про крадіжку цього ланцюжка, а ОСОБА_9 погодився його збути ломбарду. Потім вони зустрілись на зупинці громадського транспорту біля магазину «Підкова» в с. Барашівка, звідки поїхали в м. Житомир, здали ланцюжок за 2600 грн. Після цього вони вдвох пішли на роботу до ОСОБА_13 і втрьох вживали спиртні напої. З отриманих грошових коштів він 500 грн. позичив ОСОБА_9 , а 500 грн. - ОСОБА_13 .
За даними слідчого експерименту від 11.12.2015 ОСОБА_8 добровільно показав будинок подружжя ОСОБА_20 , куди він 19.11.2015, де він викрав золотий ланцюжок. Показав на приміщення ломбарду в м. Житомирі, куди вони з ОСОБА_9 разом збули цей ланцюжок, за паспортом останнього (том 1 а.с. 209-224).
Обвинувачений ОСОБА_9 свою винуватість в інкримінованому злочині не визнав. Пояснив, що 19.11.2015 по телефону ОСОБА_8 попросив його здати у ломбард золотий ланцюжок, при цьому він не говорив про його викрадання. Цього ж дня, обвинувачені зустрілись на зупинці у с. Барашівка, звідки поїхали до м. Житомира, де у ломбарді ОСОБА_9 збув золотий ланцюжок та отримав кошти у сумі 2600 грн. Після цього ОСОБА_8 позичив йому 500 грн. і таку ж суму у подальшому дав у борг ОСОБА_13 , з яким після збуту ланцюжка вони вживали спиртні напої. ОСОБА_9 твердив, що про крадіжку ОСОБА_8 ланцюжка, він дізнався вже після повернення з ломбарду, коли почув телефонну розмову ОСОБА_8 з невідомою особою та його запевнення, що ланцюжок він не викрадав. Тоді ОСОБА_9 зрозумів, що зданий ним в ломбард золотий ланцюжок ОСОБА_8 викрав, про що він одразу розповів ОСОБА_13 . За твердженням ОСОБА_9 він давно знає ОСОБА_8 , його поганий матеріальний стан, схильність до крадіжок, але незважаючи на це, все одно допоміг йому здати до ломбарду ланцюжок. Не міг пояснити чому не повідомив про злочин в поліцію. Непослідовно просив суд його суворо не карати та виправдати.
Разом з тим, показання ОСОБА_8 узгоджуються зі показаннями потерпілої ОСОБА_5 та іншими матеріалами справи. Потерпіла пояснила, що 18.11.2015 ввечері, знявши золотий ланцюжок, вона поклала зверху над телевізором, а наступного дня, поспіхом збираючись на роботу, вона забула про нього. Повернувшись з роботи, потерпіла не знайшла свій ланцюжок та одразу зрозуміла, що його викрав ОСОБА_8 , який і раніше проникав до її будинку і скоював дрібні крадіжки. Вони з сином через знайомих дізналася, що обвинувачений відпочивав разом із друзями, вживав горілку. Потерпіла зателефонувала ОСОБА_8 з вимогою повернути викрадене. Наступного дня ОСОБА_5 дізналась, що обвинувачені здали ланцюжок у ломбард та знову зателефонувала ОСОБА_8 , однак останній повідомив, що цю крадіжку він не вчиняв. Після цього потерпіла звернулася із заявою до поліції. Просила покарання для обвинувачених обрати з врахуванням добровільного відшкодування завданої шкоди (повернення золотого ланцюжка такої ж ваги як і викрадений).
За свідченням ОСОБА_21 19.11.2015, коли дружина пішла на роботу, до нього звернулася сестра ОСОБА_8 з проханням засклити вікно в їх будинку, на що останній погодився та прийшовши з інструментами, свідок побачив ОСОБА_8 . Вважає, що останньому було достовірно відомо про відсутність будь - кого в його будинку. Повернувшись до дому через 1,5 години, ОСОБА_21 побачив дружину, яка шукала золотий ланцюжок. Твердив, що його викрадено лише за період знаходження свідка у будинку ОСОБА_8 , адже решту часу він завжди був вдома. Свідок разом з дружиною телефонували сестрі ОСОБА_8 і повідомили про крадіжку, яка сказала, що брат десь гуляє. Чув як на допиті ОСОБА_8 в їх будинку працівникам поліції останній говорив, що ланцюжок до ломбарду здавав ОСОБА_22 , який не знав про його викрадення ОСОБА_8 .
Разом з тим, такі твердження свідка в силу статті 97 КПК є показаннями з чужих слів, які суд може прийняти до уваги лише з урахуванням значення пояснень і показань, у випадку їх правдивості, для з`ясування певної обставини і їх важливість для розуміння інших відомостей; інших доказів; обставин надання первинних пояснень, які викликають довіру щодо їх достовірності. Проте даних про допит ОСОБА_8 у присутності ОСОБА_21 у справі не має, а сам ОСОБА_8 неодноразово у суді категорично стверджував про завідому обізнаність ОСОБА_9 , що ланцюжок, якого вони вдвох здавали в ломбард, був викрадений.
За свідченням ОСОБА_13 19.11.2015 до нього на роботу прийшли обвинувачені і запропонували піти погуляти. Разом вони пішли до магазину, купували спиртне, продукти, за що розраховувався ОСОБА_8 . Після цього поїхали в с. Барашівка, де від ОСОБА_9 він дізнався, що ОСОБА_8 викрав ланцюжок. Хоча ОСОБА_8 говорив, що цей ланцюжок належить сестрі. Зазначив, що з отриманих в ломбарді грошових коштів, ОСОБА_8 позичив йому 500 грн. і таку ж суму - ОСОБА_9 . Вважає, що під час збуту ОСОБА_9 золотого ланцюжка до ломбарду, останній не знав що ця річ була викрадена.
Із листа та договору фінансового кредиту вбачається, що ОСОБА_9 19.11.2015 закладав золотий ланцюжок 585 проби, вагою 6,65 грам і отримав кошти у сумі 2628 грн. із днем повернення кредиту 20.11.2015 (том 1 а.с. 184-185).
Вартість золотого ланцюжка вагою 6,65 грам, із 585 пробою станом на 19.11.2015 складає 3232 грн. відповідно до експертизи від 25.01.2016 за №3 ( том 1 а.с. 200).
За правовою позицією захисника ОСОБА_11 показання ОСОБА_8 та потерпілої не можуть бути беззаперечними доказами вини ОСОБА_9 , оскільки вони не спростовують доводів останнього про його необізнаність одержання ланцюжка злочинним шляхом під час, коли ОСОБА_9 збував його в ломбарді. Твердження обвинувачення, на думку захисника, ґрунтуються на припущеннях, без врахування віку ОСОБА_9 , який досяг повноліття за 2 місяця до подій, що розглядаються. Просила визнати недопустимими доказами протоколи огляду помешкання ОСОБА_5 та слідчого експерименту за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_13 .
Вирішуючи питання про наявність підстав для визнання ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину, передбаченого статтею 198 КК суд, проаналізувавши наведену норму закону, дійшов висновку про те, що, суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом, оскільки винна особа усвідомлює, що збуває майно, здобуте злочинним шляхом, і бажає вчинити такі дії. З досліджених доказів убачається, що ОСОБА_9 достовірно знав про умови проживання ОСОБА_8 його важке матеріальне становище, схильність до вчинення ним крадіжок і об`єктивно міг передбачити, що у власності ОСОБА_8 не може перебувати така коштовна
річ як золотий ланцюжок. Суд також відкидає доводи ОСОБА_9 з приводу того, що ОСОБА_8 не надав йому відповіді на питання, звідки у нього з`явився ланцюжок, як алогічні. Крім цього у разі законності дій ОСОБА_8 , ланцюжок здавала би сестра останнього. ОСОБА_9 також не представив суду доказів, про наявність у ОСОБА_8 підстав обмовляти ОСОБА_9 . А тому, на переконання суду, збуваючи ланцюжок у ломбарді останній об`єктивно усвідомлював, що ця річ, завідомо здобута злочинним шляхом, і бажав вчинити ці дії, щоб одночасно позичити грошові кошти у ОСОБА_8 .
Разом з тим, слушними є доводи захисника ОСОБА_11 про недопустимість, як доказу протоколу огляду місця події від 20.11.2015 в АДРЕСА_7 . Відповідно до якого на порушення статей 104, 234 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), не зазначено особу, яка проводила цю процесуальну дію; не зазначено відомостей про технічні засоби її фіксації ; відсутні дані про власника будинку та його дозвіл на проведення огляду. А тому суд відкидає цей протокол (том 1 а.с. 179-183).
Недопустимим доказом суд визнає і протокол проведення слідчого експерименту від 12.12.2015 за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_13 , якого незаконно попереджалося про кримінальну відповідальність за статями 384, 385 КК. Крім того в описовій частині протоколу, на порушення частини 3 статті 104 КПК, не зазначено всіх осіб, які брали участь, а в заключній його частині містяться відомості про ОСОБА_23 , як законного представника ОСОБА_13 . Статтею 227 КПК встановлено, що при проведенні слідчих (розшукових) дій за участю неповнолітніх, забезпечується участь законного представника, педагога або психолога (том 1 а.с. 186-189).
Дії ОСОБА_9 суд кваліфікує за статтею 198 КК, як заздалегідь необіцяний збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, за відсутністю ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за частиною 2 статті 185 КК як крадіжку, вчинену повторно; за частиною 3 статті 185 КК, як крадіжку, вчинену повторно, поєднану із проникненням у житло та в інше приміщення і за частиною 2 статті 289 КК як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у приміщення.
Керуючись вимогами статті 65 КК, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. ОСОБА_9 скоїв злочин невеликої тяжкості, характеризується позитивно, працевлаштований, вперше притягується до кримінальної відповідальності. Обставини, що за статтями 66-67 КК пом`якшують та обтяжують йому покарання судом не встановлено.
ОСОБА_8 хоча і вчинив тяжкі злочини, має посередню характеристику з місця проживання, є сиротою, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, активно сприяв розкриттю злочинів, які вчинив неповнолітнім, що в силу статті 66 КК пом`якшують покарання. Обставин, що згідно зі статтею 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченим суд у відповідності до вимог статті 50 КК ураховує мету покарання. А також думку потерпілих, які не наполягали на їх ув`язненні, міркування прокурора, відсутність тяжких наслідків від злочинів. Згідно із положеннями статті 103 КК суд також бере до уваги умови життя і виховання ОСОБА_8 , який був позбавлений батьківського піклування, що могло вплинути на його злочинну поведінку. При призначенні покарання суд також керується принципами, викладеними в Мінімальних стандартних правилах ООН, які стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх («Пекінських правилах"), затверджених 29.11.1985, про те, що заходи впливу завжди повинні бути співрозмірні не лише з обставинами і тяжкістю правопорушень, але й з становищем та потребами неповнолітнього, а також з потребами суспільства; рішення про обмеження особистої свободи неповнолітнього повинні прийматися тільки після ретельного розгляду питання і обмеження повинно бути по можливості зведене до мінімуму; неповнолітнього правопорушника не слід позбавляти особистої свободи, якщо тільки він не визнаний винним у вчиненні діяння з застосуванням насильства проти іншої особи. Поміщення неповнолітніх в будь-яку виправну установу завжди повинно буди крайньою мірою (стаття 19 Правил).
Керуючись статтями 100, 124, 370, 373-376 КПК, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 289 КК та призначити йому покарання:
- за частиною 2 статті 185 КК на 2 роки позбавлення волі;
- за частиною 3 статті 185 КК 3 (три) роки позбавлення волі;
- за частиною 2 статті 289 КК 5 (п`ять) років позбавлення волі.
Відповідно до частини 1 статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі статтей 75, 76, 104 КК звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 2 роки не вчинить нового злочину. Покласти на засудженого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до
уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання.
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого статтею 198 КК та призначити йому покарання 2 (два) роки обмеження волі.
На підставі статей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1 рік не вчинить нового злочину. Покласти на засудженого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 витрати на залучення експертів (1259 грн. 04 коп.) по 629 грн. 52 коп. з кожного.
Запобіжний захід не обирався.
Речові докази: мопед марки «Сузукі» повернути власнику ОСОБА_4 , бензопилу марки «Євротек» залишити у власника ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирського області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Суддя: ОСОБА_1