Справа № 191/3957/15-к
Провадження № 1-кп/191/125/17
У Х В А Л А
іменем України
19 травня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1 ,

при секретарі- ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0001474 від 07.08.2015 року відносно: ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 строк тримання під вартою на 60 днів, оскільки строк дії ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року закінчується 10 червня 2017 року закінчити розгляд справи не вбачається можливим, а ризики на підставі яких було обрано запобіжний захід - на даний час не змінились та не відпали.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки клопотання не обґрунтовано і прокурором не зазначено конкретно, які ризики є підставою для продовження строку тримання під вартою. Надав суду клопотання, в якому просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник заперечувала проти продовження строку тримання під вартою, оскільки обвинувачений тривалий строк , з серпня 2015 року перебуває під вартою, прокурором не наведено конкретних ризиків, які б були підставою для продовження строку тримання під вартою. Просила змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Суд вислухав прокурора, обвинуваченого, захисника.

Із матеріалів справи вбачається, що 12 квітня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_3 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 10 червня 2017 року.

Суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Судом встановлено, що згідно ухвали слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2015 року ОСОБА_3 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою . 07 серпня 2015 року о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_3 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. З цього часу обвинувачений ОСОБА_3 перебуває під вартою.

Статтею 5 Конвенції « Про захист прав та основоположних свобод людини» визначено, що- законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним щоб запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Рішення ЄСПЛ « Харченко проти України» передбачає, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

При вирішенні питання доцільності подальшого тримання обвинуваченого ОСОБА_3 або зміну запобіжного заходу на більш м`який - суд враховує наступне:

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України- тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Частиною 1 ст.194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які , втому числі, свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.( ч.4 ст.194 КПК України).
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, має усталені соціальні та родинні зв`язки.
Крім того, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_3 тривалий час, а саме 21 місяць перебуває під вартою.
Станом на 19 травня 2017 року розгляд справи не закінчений, в тому числі із-за неявки свідків обвинувачення в судове засідання.
Сама по собі тяжкість обвинувачення, на яку посилається прокурор, як на обґрунтування доцільності тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою не є підставою для утримання особи під вартою.
Інших обґрунтувань, які б свідчили про необхідність та доцільність продовження ОСОБА_3 строку тримання під вартою- суду не надано.
При таких обставинах суд вважає, що прокурор , в встановленому законом порядку, не довів суду, що застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_3 на даній стадії судового розгляду - є неможливим, а тримання під вартою є необгрунтованим
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 194, 196, 201, 202 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку триманні під вартою- відмовити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про заміну йому запобіжного заходу на домашній арешт задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою змінити на домашній арешт.

Обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити з під варти в залі суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) прибувати до суду , прокурора або слідчого СВ Синельниківського ВП за першою вимогою;

2) не залишати у період часу з 21.00 години по 06.00 години місце постійного проживання : АДРЕСА_1 без дозволу суду , прокурора, слідчого, за винятком перебування на лікуванні в медичних закладах.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Направити копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю органів поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Строк дії ухвали в частині обрання запобіжного заходу - 2 місяці з дня її проголошення, тобто до 18 липня 2017 року .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошений о 14 год.00 хв.19 травня 2017 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1