Справа № 307/2281/16-к
Провадження № 1-кп/307/132/17
У Х В А Л А
01 лютого 2017 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судд ОСОБА_1

з участю: прокурора ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тячів кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 129 КК України,

В С Т А Н О В И В:
23.08.2016 року до Тячівського районного суду з Тячівської місцевої прокуратури надійшли обвинувальні акти з додатками у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000301 від 04.03.2016 року та за № 0001163 від 13.08.2016 року відносно ОСОБА_6 .

25.08. та 31.08.2016 р. ухвалою суду вказані кримінальні провадження призначено до підготовчого судового засідання, а 06.12.2016 р. призначено до судового розгляду та обрано обвинуваченому запобіжних захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор просить продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на 60 днів, так як відсутні обставини, які б свідчили про зменшення ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 та захисники ОСОБА_3 просили відмовити у клопотанні прокурора щодо продовження строку тримання під вартою та змінити на інший більш м`який запобіжних захід.
Потерпіла ОСОБА_4 підтримала думку прокурора.
Заслухавши думку учасників судового розгляду суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого слід відмовити, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Враховуючи особу обвинуваченого та виходячи з тяжкості кримінальних правопорушень у вчиненні яких він обвинувачуюся, є підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілу.
За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою до 60 днів.
Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України щодо можливості обвинуваченого перешкоджати кримінальному провадженню, із ступеня тяжкості інкримінованих йому злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою не відпали, докази в судовому засіданні не перевірені.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 , його майновий стан, розмір майнової шкоди, завданої злочинами, самі злочини, у вчиненні яких він обвинувачується, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 40 розмірів мінімальної заробітної плати, (суд визначає розмір застави відповідно до законодавства яке було чинним на момент постановлення першої ухвали про обрання запобіжного заходу 06.12.2016 р.), оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, відповідно до норм ч. 3 ст. 183 КПК України суд вважає за необхідне у разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме, прибувати за кожною вимогою суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; носити електронний засіб контролю.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_6 , відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останніх під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 200, 202, 315, 369 КПК України суд,
П О С Т А Н О В И В:
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою продовжити до 24.00 год. 01.04.2017 року.
Розмір застави ОСОБА_6 визначити у межах 40 мінімальних заробітних плат (п`ятдесят п`ять тисяч сто двадцять гривень), яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: отримувач ТУ ДСА України в Закарпатській області. Розрахунковий рахунок 8501. ГУ ДКСУ в Закарпатській області код 26213408. МФО 820172.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Закарпатській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Тячівський районний суд Закарпатської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, строк дії яких встановити протягом 60 днів з моменту внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1