ВИРОК
19 червня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ТОВ «РУШ»- ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Прієкулє Лієпайського району Латвійської РСР, громадянки України, не заміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб немає, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
-07.07.2016 вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, ч. 1ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 5 місяців. На підставі ст.ст. 75,76 КК України від відбуття покарання звільнена з іспитовим строком на 2 роки;
-07.12.2016 вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.07.2016 та остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі Ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 21 березня 2017 року вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2016 року змінено та остаточно призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В період часу з 4 серпня 2016 року по 5 серпня 2016 року, ОСОБА_4 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, знаходячись у торговому залі магазину «Єва № 110» ТОВ «РУШ», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 190, шляхом вільного доступу, переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала з торгової полиці продажу жіночих парфумів жіночу парфумовану воду «Серджіо Таккіні Озон», ємкістю 75 мл., вартістю 535 грн. 20 коп., які склала у сумку та залишила приміщення магазину. Таким чином, ОСОБА_4 завдала ТОВ «РУШ» матеріальної шкоди на загальну суму 535 грн. 20 коп.
Під час судового розгляду даного кримінального провадження представник потерпілої особи ТОВ «РУШ» ОСОБА_6 уточнив заявлений ним до обвинуваченої цивільний позов, та просив суд стягнути з обвинуваченої на користь ТОВ «РУШ» спричинену матеріальну шкоду у сумі 669 грн. 00 коп.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину в інкримінованому їй злочину визнала в повному обсязі та пояснила, що в період часу з 4 серпня 2016 року по 5 серпня 2016 року, вона, перебуваючи в приміщенні магазину «Єва», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 190, переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, викрала з торгового прилавку жіночу парфумовану воду, яку в подальшому поклала до сумки та потім покинула приміщення магазину. Заявлений цивільний позов ТОВ «РУШ» на суму 669 грн. 00 коп. визнає у повному обсязі.
Показання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
Представник потерпілого ТОВ «РУШ» ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав заявлений цивільний позов.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченої.
Допитавши у судовому засіданні обвинувачену ОСОБА_4 , суд вважає, що вина обвинуваченої у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
До обставин, що помякшують покарання ОСОБА_4 передбачених статтею 66 КК України, суд відносить визнання вини та щире каяття.
На думку суду, ціллю вказаного зізнання та щирого каяття є можливість отримання більш мякого покарання, що є природним правом кожного обвинуваченого, яким ОСОБА_4 скористались.
Обставини, які обтяжують обвинуваченій покарання згідно статті 67 КК України судом встановлено не було.
Разом з цим, при призначенні обвинуваченій покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України, роз`ясненнями пунктів1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_4 злочину, який закон відносить до злочину середньої тяжкості, його наслідки, обставини справи, особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше судима, судимість якої в установленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не стала та скоїла знову корисливий злочин, має постійне місце проживання та місце реєстрації, її сімейний стан, не заміжня, на утриманні неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб не має, офіційно не працює, її вік та стан здоров`я, яка хворіє на цукровий діабет середньої тяжкості та є інсулінозалежною, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, проте перебуває на диспансерному обліку у лікаря-ендокринолога, хворіє на гепатит «С», перебуває також на диспансерному обліку у лікаря нарколога з 17 грудня 2015 року, поведінку обвинуваченої після скоєного злочину та під час судового розгляду кримінального провадження, розмір спричиненої матеріальної шкоди та бажання обвинуваченої її відшкодувати.
Крім того, суд при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, оскільки обвинувачена визнала вину у інкримінованому їй злочині, надала показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Судом встановлено, що вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07 липня 2016 року та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області від 21 березня 2017 року, вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2016 року щодо обвинуваченої ОСОБА_4 змінено. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, остаточно призначено обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Також встановлено, що інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за даним вироком скоєне нею до злочину, встановленим за попереднім вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 7 грудня 2016 року, тому остаточне покарання за даним вироком слід призначати на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи обставини справи, особу обвинуваченої, а також обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд прийшов до висновку щодо доцільності призначення ОСОБА_4 покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковані дії обвинуваченої, у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи вищевикладене, а також роз`яснення, надані в п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили, суд застосовує ст. 71 КК України.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Крім того, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Цивільний позов, заявлений ТОВ «РУШ» на суму 669 грн. 00 коп., який визнаний обвинуваченою ОСОБА_4 - підлягає задоволенню.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.
Майнова шкода по кримінальному провадженню відсутня, арешт на майно не накладався, процесуальні витрати по справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченої ОСОБА_4 не обирались.
Проте, у зв`язку з призначенням ОСОБА_4 покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства, з метою виконання процесуального рішення, суд вважає необхідним обрати щодо обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на період набрання вироком законної сили.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попередньогоув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі провадиться у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє увязнення.
Отже, в строк відбування покарання обвинуваченої за вироком у справі, що розглядається даним судом, слід зарахувати в порядку ч. 5 ст. 72 КК України строк перебування ОСОБА_4 під вартою на підставі ухвали Орджонікідзевськогорайонного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2017 року про тимчасове залишення ОСОБА_4 у Запорізькому слідчому ізоляторі № 10 до дня ухвалення вироку у справі.
Керуючись ст.ст. 124, 349, 366-368, 369-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні покарання за сукупністю злочинів, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 7 грудня 2016 року та ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 21 березня 2017 року та остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Запорізькому слідчому ізоляторі № 10 залишити без змін.
В строк відбування покарання зарахувати в порядку ч. 5 ст. 72 КК України строк перебування ОСОБА_4 під вартою на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2017 року про тимчасовезалишення ОСОБА_4 у Запорізькому слідчому ізоляторі № 10 до дня ухвалення вироку у справі, з розрахунку один день перебування в слідчому ізоляторі за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» до ОСОБА_4 задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» спричинену матеріальну шкоду у сумі 669 (шістсот шістдесят дев`ять) грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1