УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ "06" червня 2017 р.
ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на вище вказану постанову, вважаючи постанову від 04.03.2017 року, якою закрито кримінальне провадження незаконною та необґрунтованою.
Згідно з положеннями кримінального-процесуального закону, однією з форм закінчення досудового розслідування є закриття кримінального провадження.
При закритті кримінального провадження слідчий діє за правилами ст. 284 КПК України та приймає з цього питання постанову.
Відповідно до ст.ст. 306, 307 КПК України, скарги на рішення прокурора розглядаються слідчим суддею за правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК України, за результатами розгляду яких постановляється ухвала.
Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити, мотивуючи свою скаргу тим, що досудове розслідування вище вказаного кримінального провадження було проведено не повно та упереджено. Про що свідчать вказівки, надані процесуальними керівниками ОСОБА_5 , Пекельним, ОСОБА_6 від 12.05.2014 року, 23.07.2014 року, 24.05,2015 року, 05.03.2015 року, 01.10.2014 року, 04.08.2014 року, 13.05.2014 року до теперішнього часу не виконані. Вказівки надані слідчим СУ ГУ НП в м. Києві від 29.03.2015 року до теперішнього часу не виконані, а висновки зроблені слідчим ОСОБА_4 є упередженими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.
Крім того, керівник , тобто начальник СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ТВП-2 є близьким родичем її колишнього чоловіка, ОСОБА_7 , який також причетний до корупційно-кримінального правопорушення щодо отримання трикімнатної квартири в АДРЕСА_1 році, а за таких обставин на думку потерпілої досудове слідство не може бути об`єктивним прозорим та чесним.
Дослідивши в судовому засіданні скаргу та додані до неї документи, суд прийшов до наступного.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на стадії досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий забов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Дослідивши доводи, викладені у скарзі, заслухавши особу, яка подала скаргу, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, оскільки в супереч вимогам ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий при винесенні постанови не дослідив всебічно, повно та неупереджено всі обставини даного кримінального провадження, а саме в ході досудового слідства слідчі дії у відповідності до глави 20 КПК України, для отримання доказів, прокурором в повному обсязі не проводились, а саме вибірковість допиту свідків, не було з`ясовано всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.
Всупереч ч. 5 ст. 110 КПК України, оскаржувана постанова слідчого не містить викладу фактичних обставин, встановлених слідчим при проведенні досудового розслідування, а саме: закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України) передбачає наявність його події та встановлення осіб, в діях яких відсутні певні ознаки конкретного складу кримінального правопорушення.
Приймаючи постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в події складу кримінального правопорушення, слідчим на зазначено яка саме із ознак злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, відсутня.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий посилається на те, що в ході досудового розслідування встановити не зацікавлених свідків, як і обставин, що достовірно вказують на причетність до умисного спричинення тілесних ушкоджень певною особою, а саме механізм виникнення та причино-наслідковий зв`язок дій винної особою не надалось.
Додаткових джерел документування цих обставин виявлено не було.
Прямих доказів, що неспростовно вказують або спростовують вину ОСОБА_8 встановити не надалось можливим.
Слід зазначити, що за заподіяння (умисно або через необережність) середньої тяжкості чи легкого тілесного ушкодження у стані сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірною поведінкою потерпілого, або в разі перевищення меж необхідної оборони чи перевищення заходів, необхідних для затримання злочинця, кримінальної відповідальності чинним КК не встановлено.
З показів потерпілої та її кривдника повідомлені ними відомості спростовують обставини про наявності ознак які вказують на наявність ознак складу кримінального правопорушення. Події відбулась на ґрунті особистою неприязні викликаної неприязню на грунті розлучення та неможливістю спільного співіснування, яка переросла в обопільний довго триваючий конфлікт із застосуванням опонентами один до одного фізичної сили.
Таким чином, як убачається з матеріалів кримінального провадження, факт саме умисного спричинення легкого тілесного ушкодження і обставини, які виникли в результаті саме дії винної особи та між якими є причино-наслідковий зв`язок, а не обставини наявності тілесних ушкоджень, на підставі достовірних відомостей в ході досудового розслідування об`єктивного підтвердження не знайшли, а де виключає наявність ознак складу правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
За таких обставин наявна відсутність ознак складу правопорушення (злочину) в діях ОСОБА_8 , як особи, що діяла в межах захисту від протиправних посягань колишньої дружини ОСОБА_3 , яка самотужки створювала умови і розпочинала конфлікт на ґрунті особистих неприязних стосунків, тому кримінальне провадження з підстав зазначених у п.2 ч.1 ст. 284 КПК України підлягає закриттю.
Враховуючи вищезазначене, слідство приходить до висновку, що в матеріалах кримінальною провадження встановлена відсутність складу кримінального правопорушення - умисне легке тілесне ушкодження, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Також слід зазначити те, що вищевказані відомості наводять на висновок, що гр. ОСОБА_3 , за рахунок створення прецедентів, безпосереднім ініціатором і учасником яких являється вона, таким чином привертає до себе увагу. За рахунок необґрунтованих претензій, з метою позитивного вирішення особистих майнових питань на свою користь, які регулюються цивільно-правовими відносинами і були попередньо вирішені у порядку цивільного судочинства, законність якого перевірено у вищих судових інстанціях та в порядку оскарження залишено без змін, однак не вирішені на користь ОСОБА_3 , остання ініціює перевірки з інших питань, пов`язуючи їх з вирішеним питанням не на її користь.
Крім цього ОСОБА_3 звертається до різних правоохоронних органів та вище стоячих контролюючих їх інстанцій, з метою створення чергових перевірок і дискредитації особистого життя колишнього чоловіка та його оточення, власних синів, намагаючись таким чином вплинути на вказаних опонентів за рахунок авторитету вищезазначених державних органів, і в результаті прагнучі досягти особистих корисливих цілей.
Оцінивши наявні доводи особи, яка подала скаргу, в сукупності з дослідженими матеріалами, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню, оскільки підтвердження про виконання вказівок наданих процесуальними керівниками ОСОБА_5 , Пекельним, ОСОБА_6 від 12.05.2014 року, 23.07.2014 року, 24.05,2015 року, 05.03.2015 року, 01.10.2014 року, 04.08.2014 року, 13.05.2014 року слідчим СУ ГУ НП в м. Києві від 29.03.2015 року на даний час не має. Слідчий до суду не з`явився матеріали закритого кримінального провадження не надав, тому слідчий суддя позбавлений можливості перевірити в виконанні всіх дій, які б свідчили про проведення всебічного неупередженого досудового розслідування.
Крім того, в резолютивній частині вище вказаної постанови не зазначено у діях якої саме особи, на думку слідчого відсутній склад кримінального правопорушення.
З урахуванням наведеного та керуючись ст. 303-307 КПК України, суд,-
Копію ухвали надіслати до Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві, та особі, що подала скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: