Справа № 214/1534/16-к
1-кп/214/127/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2017 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004882 від 30.10.2013 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

В проваджені Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт з додатками щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

22 травня 2017 року до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , щодо зміни останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на інший не пов`язаний із триманням під вартою. В обґрунтування свого клопотання зазначила, що обвинувачений раніше не судимий, не перебуває на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах, має цивільну дружину та декількох неповнолітніх дітей, зареєстрований та має постійне місце мешкання за іншою адресою, де він фактично мешкав весь час, до застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На цей час судове слідство триває вже більше року, за який допитано лише двох свідків за більш ніж 25 засідань. Сторона обвинувачення не забезпечує можливість розгляду справи, а навмисно затягує його. Таким чином, характеризуючи особу обвинуваченого, немає підстав в даний час стверджувати про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, на запобігання яким спрямоване застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримала своє письмове клопотання та просила задовольнити, з підстав зазначених у клопотанні. Просила суд застосувати до обвинуваченого домашній арешт за адресою АДРЕСА_1 , де він проживав з 2005 року по 29.02.2016, про що надала суду характеристику з місця проживання, засвідчену головним квартального комітету.

В судовому засіданні прокурор заперечувала проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_4 та заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , оскільки останній не має постійного місця мешкання у місті Кривому Розі, до затримання мешкав у АДРЕСА_2 , протягом року знаходився у розшуку після пред`явлення йому 25.10.2013 підозри за обвинуваченням за ч. 2 ст. 121 КК України. При допиті свідків, серед яких були родичі обвинуваченого, вони пояснювали, що не бачили останнього з 26.10.2013 та припускали, що він безупинно вживає алкоголь. Щодо можливого від`їзду на роботу ніхто не вказував. На телефонні дзвінки слідчого не відповідав, а згодом і зовсім вимкнув телефон. Отже, за таких обставин є ризик, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду. Крім того, при допиті свідка у даному судовому засіданні обвинувачений агресивно поводився щодо нього, тому є ризик, що обвинувачений може впливати на інших свідків та потерпілого, які ще не допитані у судовому засіданні.
Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти клопотання прокурора та просила задовольнити клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 .
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти продовження строку тримання під вартою, просив задовольнити клопотання свого захисника та змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 та необхідність і доцільність продовження терміну тримання обвинуваченого під вартою строком на два місяці, виходячи з таких підстав.

У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення з-під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, зареєстрованого або постійного місця проживання обвинувачений на день розгляду клопотання не має, що дає підстави вважати, що останній зможе переховуватися від суду. Особи, які є свідками у даному кримінальному провадженні відбували покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.02.2015, де підозра пред`являлася чотирьом особам, серед яких був також ОСОБА_5 , проте відносно останнього кримінальне провадження виділено в окреме провадження через ухилення від органів досудового розслідування. Перебував у розшуку протягом року.

Крім того, в судовому засіданні не допитаний потерпілий, усі свідки, що дає підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 зможе впливати на них.

Таким чином, суд приходить до висновку, що адвокатом ОСОБА_4 не надано обґрунтованих доказів, що ризики передбачені ст. 177 КПК України відпали, тому клопотання останньої щодо зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного вище є всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватися від суду, впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 строком ще на два місяці підлягає задоволенню оскільки продовжують існувати ризики передбачені ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 110, 176, 183, 331, 369-371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 відмовити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити на два місяці строком до 22 липня 2017 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1