Справа № 405/6704/15-к
1-кп/405/300/15
УХВАЛА
03 лютого 2017 року колегія суддів Ленінського районного суду міста Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кропивницький у кримінальному провадженні, яке внесене 19.06.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005461, відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених за ч. 3 ст. 187 КК України, заяву захисника ОСОБА_7 про відвід колегії суддів,
за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
встановила:
В судовому засіданні 03 лютого 2017 року захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 в порядку статті 80 КПК України було подано заяву про відвід колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження, внесеного 19.06.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005461 відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених за ч. 3 ст. 187 КК України. На думку захисника ОСОБА_7 колегія суддів не може брати участь у вказаному кримінальному провадженні на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України в зв`язку із наявністю наступних обставин, які викликають сумнів у її неупередженості.
Так, захисник ОСОБА_7 посилаючись на ч.ч. 1, 2 ст. 94 КПК України, ч.ч. 1, 2 ст. 349 КПК вважає, що колегією суддів у даному провадженні при вирішенні питання про продовження зокрема його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (ухвалами від 10.03.2016, 12.04.2016, 09.06.2016, 15.07.2016, 09.09.2016, 25.10.2016, 21.12.2016) здійснено посилання на вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК), а саме «....Враховуючи характер протиправних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_6 ...». Таким чином, захисник вважає, що суд вже фактично визначив та висловив свою позицію щодо вини особи у скоєнні кримінального правопорушення до доведення цієї вини у встановленому законом порядку та фактично визначив обвинувальний уклін вирішення справи, що як наслідок дає підстави для сумніву у законності майбутнього кінцевого рішення у даній справі.
Крім того, захисник ОСОБА_7 , посилаючись на вимоги ст. 59 Конституції України та ч. 1 ст. 49 КПК України вважає, що колегією суддів 09.09.2016 при постановлені ухвали про залучення захисника для здійснення захисту його підзахисного, за призначенням для проведення окремої невідкладної процесуальної дії у кримінальному провадженні - вирішення питання доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, було порушено право його підзахисного на використання юридичної допомоги захисника, обраного ним на власний розсуд.
Захисник ОСОБА_7 також посилаючись на положення ч. 2 ст. 336 КПК України, вважає, що судом при постановлені ухвали від 25.10.2016 про призначення проведення окремої невідкладної процесуальної дії - вирішення питання доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у режимі відеоконференції під час трансляції з Кіровоградської установои виконання покарань № 14 УДПтС в Кіровоградській області за участю обвинуваченого ОСОБА_6 на 25.10.2016 о 15 год. 40 хв., було враховано, що в довідці з медичної частини не зазначено про те, що обвинувачений ОСОБА_6 за станом здоров`я не може приймати учать в судовому провадженні у режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення СІЗО. Однак, за категоричної відмови обвинуваченого ОСОБА_6 проводити засідання у режимі відеоконференції, засідання відбулось без участі обвинуваченого.
Окрім вище викладеного, захисник ОСОБА_7 вказує на те, що в мотивувальній частині ухвали від 21.12.2016 вказаний адвокат ОСОБА_11 , щодо якого раніше ухвалою від 08.11.2016 судом було прийнято відмову обвинуваченого ОСОБА_5 від захисника - адвоката ОСОБА_11 , що на його думку вказує на суттєве порушення прав на захист , що тягне за собою недовіру до суду.
Захисники ОСОБА_10 , обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підтримали відвід, заявлений захисником ОСОБА_7 .
Прокурор та потерпілий в судовому засіданні висловили думку про те, що підстави для відводу колегії суддів відсутні.
Після заслуховування думки учасників кримінального провадження та вивчення матеріалів кримінального провадження, судова колегія відзначає наступне.
Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.
Думка однієї із сторін провадження щодо законності процесуальних дій судді, законності того чи іншого прийнятого рішення не може слугувати підставою для відводу суду.
Так, колегією суддів, було встановлено, що суддя ОСОБА_2 замінила суддю ОСОБА_12 відповідно до протоколу автоматичної заміни складу колегії суддів від 26.09.2016.
Колегія суддів зазначає, що висловлення: "Враховуючи характер протиправних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_6 ...", яке зазначене в мотивувальній частині ухвал суду від 10.03.2016, 12.04.2016, 09.06.2016, 15.07.2016, 09.09.2016, 25.10.2016, 21.12.2016 щодо продовження запобіжного заходу, не вказує на обвинувальний уклін суду та заздалегідь сформовану позицію суддів, які входили до складу колегії, про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 .
Щодо посилання захисника ОСОБА_7 на те, що колегія суддів 09.09.2016 до вирішення питання про призначення захисника на окрему процесуальну дію - доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 не розглянуло питання, що до відмови обвинуваченого від захисника, судова колегія зазначає, що також не вбачає обґрунтованих підстав для відводу колегії суддів. Колегія суддів зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 бажав розглядати питання доцільності продовження запобіжного заходу тільки у присутності захисника ОСОБА_7 , тому за відсутності можливості забезпечити участь даного захисника, який відповідно до його клопотання про відкладення судового засідання перебував за межами Кіровоградської області, колегією суддів було прийнято обґрунтоване рішення про залучення іншого захисника на окрему процесуальну дію в кримінальному провадженні, в якому участь захисника відповідно до ч.1 ст.52 КПК України є обов`язковою.
Також колегія суддів не вбачає підстав для відводу за обставин постановляння ухвали 25 жовтня 2016 року щодо призначення проведення окремої невідкладної процесуальної дії у режимі відеоконференції за участю обвинуваченого ОСОБА_6 з приміщення СІЗО. Так, вирішуючи питання про доцільність продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 25 жовтня 2016 року, коли обвинуваченого ОСОБА_6 за станом здоров`я не було доставлено в судове засідання із СІЗО, при цьому останній відповідно до його заяви відмовився від проведення засідання у режимі відеоконференцзв`язку після постановлення відповідної ухвали 25 жовтня 2016 року, суд на підставі ст. 331 КПК України розглянув вище зазначене питання в присутності захисника ОСОБА_7 , який діючи в інтересах свого підзахисного ОСОБА_6 , навів доводи щодо застосування достатнього та необхідного виду запобіжного заходу.
Крім того, посилання захисника, що зазначення у мотивувальній частині ухвали 21.12.2016 щодо продовження строку запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 захисника ОСОБА_11 , який вже на той час не приймав участь в розгляді кримінального провадження, вказує суттєве порушення прав на захист його підзахисного не є обґрунтованою підставою для недовіри суду та свідчить лише про можливість розгляду питання щодо усунення описки в даній ухвалі суду в порядку ст.379 КПК України.
Враховуючи викладене колегія суддів не вбачає пістав для того, щоб сумніватися у неупередженості головуючого - судді ОСОБА_1 та інших членів колегій суддів, а саме суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
В зв`язку з цим, передбачені ст.ст. 75, 76 КПК України, в тому числі п. 4 ч. 1 ст.75 КПК України, підстави для відводу колегії суддів відсутні і в задоволенні заяви захисника про відвід колегії суддів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.75, 80, 81 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
У задоволенні заяви захисника ОСОБА_7 про відвід колегії суддів в складі: головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених за ч. 3 ст. 187 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3