справа №619/54/16-к
провадження №1-кп/619/50/17
ВИРОК
іменем України
20 червня 2017 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Привольє Троїцького району Луганської області, громадянина України, одруженого, не працюючого, з неповною середньою освітою, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 20.11.2014 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.309 КК України до 2-х років позбавлення волі, згідно зі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 спочатку свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, потім заявив, що визнає частково, не визнає масу наркотичного засобу, при цьому пояснив, що він виростив кущ коноплі, який потім зірвав, висушив та подрібнив, після чого склав у трилітрову склянку, у якій було зайнято більше ніж половина склянки та накрив капроновою кришкою. Дана склянка стояла на кухні під кухонними меблями та була вилучена під час проведення обшуку, який, на його думку проводився незаконно. Крім того, у полімерному пакунку з застібкою з-під кави з назвою «Nescafe» були ним поміщені газетні згортки з насінням коноплі для годування папуг, які також були вилучені. В подальшому, обвинувачений повністю не визнав свою вину, пояснивши, що обшук проведено незаконно, звідки взялися наркотичні засоби йому не відомо, під час проведення обшуку він спав у нетверезому стані, а коли його розбудили, то всі склянки та пакунки вже лежали на столі.
Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченим, його винуватість у пред`явленому обвинуваченні прокурором доведена повністю та підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
-протоколом огляду місця події від 10.11.2015, складеним у присутності понятих
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за участю власника житлового будинку ОСОБА_10 , в ході якого оглянуто житловий будинок АДРЕСА_1 та вилучено скляну банку з-під кави з речовиною сіро-зеленого кольору у висушеному стані, трилітрову банку з речовиною сіро-зеленого кольору у висушеному стані, пакунок з-під кави «Nescafe», в якому знаходилися п`ять пакунків з речовиною та шишками;
-висновком судової експертизи з дослідження наркотичних засобів, психотропних
-постановою від 27.11.2015, згідно якої полімерний пакет, в якому знаходяться
скляна банка, накрита металевою кришкою з рослинною масою зеленого кольору, мається полімерний пакунок з чотирма газетними згортками та полімерний пакет рожевого кольору, в яких знаходяться насіння сіро-зеленого кольору, також скляна банка, закрита полімерною кришкою зеленого кольору з рослиною зеленого кольору, обклеєний биркою зі штампом визнано речовими докаами;
-показаннями у судовому засіданні експерта ОСОБА_11 , яка підтвердила
-показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , який показав, що
являється сином обвинуваченого, восени 2015 року у них вдома був проведений обшук, в ході якого вилучили трилітрову скляну банку заповнену наполовину зеленою сумішшю, скляну банку з-під кави чи майонезу наполовину заповнену, два пакунки з газети. При собі у осіб, які проводили обшук, крім папки з документами, більше нічого не було;
-показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , яка показала, що
являється дружиною обвинуваченого, є власником будинку, де вони з сім`єю проживають. Після проведення обшуку їй показали трилітрову скляну банку з речовиною, чоловік в цей час спав у нетверезому стані. Будь-яких тілесних ушкоджень на тілі сина та чоловіка не було, все підписувати добровільно;
-оглянутими у судовому засіданні речовими доказами, під огляду яких
обвинувачений підтвердив, що саме оглянута трилітрова скляна банка з сухою речовиною знаходилася у нього вдома та була вилучена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразилися в незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичної речовини, повторно, суд кваліфікує за ч.2 ст.309 КК України.
Аналізуючи показання обвинуваченого щодо невірно зазначеної маси наркотичної речовини, суд дійшов висновку, що ці показання спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, достовірність яких сумнівів не викликає.
Враховуючи викладене, суд вважає доведеним, що при обставинах, встановлених судом, було вчинене інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення.
При цьому, обвинуваченим та захисником заявлено клопотання про визнання доказів по справі недопустимими, оскільки отримані вони незаконним шляхом, а саме: протоколу огляду місця події, під час якого були вилучені наркотичні засоби, оскільки обшук проводився без понятих протягом чотирьох годин, не було пред`явлено ухвали слідчого судді про обшук, їм не була вручена копія протоколу обшуку. Крім того, ОСОБА_13 ніякої заяви у відношенні нього не писав, а протокол допиту свідка ОСОБА_14 в цілому сфальсифікований.
Суд, вивчивши надані суду докази, які зазначені вище, в сукупності з іншими матеріалами справи, дійшов висновку про те, що зазначені обвинуваченим та захисником підстави не можуть свідчити про недопустимість фактичних даних, що містяться в протоколі огляду місця події як доказ у справі, виходячи з наступного.
Положеннями ст. 86 КПК України передбачено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом, а недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно вимог ч.1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження згідно ухвали слідчого судді від 15.10.2015 надано дозвіл на обшук домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.16-17), крім того, власником житлового будинку ОСОБА_10 та її сином ОСОБА_12 , який проживає у цьому житловому будинку, надані письмові згоди, які виконані власноручно, на проведення огляду домоволодіння (а.с.20,21).
Частинами 4,5 ст.104 КПК України передбачено, що перед підписанням протоколу учасникам процесуальної дії надається можливість ознайомитися із текстом протоколу. Зауваження і доповнення зазначаються у протоколі перед підписами. Протокол підписують усі учасники, які брали участь у проведенні процесуальної дії.
Як вбачається з протоколу огляду від 10.11.2015 він складений у присутності власника житлового будинку, підписаний нею без будь-яких зауважень, в тому числі і щодо вилученого майна.
Суд вважає, що показання свідка ОСОБА_14 щодо тих фактів, що він не знайомий ні з обвинуваченим ОСОБА_5 , ні з ОСОБА_13 та підписав якийсь документ на прохання працівників поліції, жодним чином не спростовують фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 .
Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він раніше судимий та вчинив новий злочин в період іспитового строку, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Відповідно до змісту ст. ст.50,65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, особу винного, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи яка вчинила злочин та попередження нових злочинів.
Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання судом не встановлено.
За таких обставин справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини цієї статті, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Крім того, суд враховує роз`яснення, які містяться в п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», де зазначено, що у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.
Частиною 1 ст. 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив злочини у період звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд призначає йому покарання за правилами ст. 71 КК України та до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 20.11.2014 року.
Долю про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати покладаються на обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 20.11.2014 та остаточно визначити покарання ОСОБА_5 у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання.
Речові докази: скляна банка, накрита металевою кришкою з рослинною масою зеленого кольору з особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс масою 16,137г, полімерний пакунок з полімерною застібкою з малюнком та написом «Nescafe» з чотирма газетними згортками та полімерним пакетом рожевого кольору, в яких знаходяться насіння сіро-зеленого кольору та рослинна маса зеленого кольору, скляна банка, закрита полімерною кришкою зеленого кольору з рослинною речовиною зеленого кольору канабісом масою 380,930 знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1