провадження №1-кп/389/104/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2016 року колегія суддів Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Знам`янка, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 від 05 лютого 2015 року стосовно

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сміла Черкаської області, громадянина України, освіта середня, не працює, розлучений, утриманці відсутні, місце проживання АДРЕСА_1 , раніше судимого: 11 березня 1987 року Київським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.81, ч.2 ст.140, ст.42 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 09 липня 1992 року Смілянським районним судом Черкаської області за ч.3 ст.140, ч.2 ст.140, ч.2 ст.206, ч.2 ст.141, ч.3 ст.193, ч.2 ст.215-3 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 27 квітня 1999 року Смілянським районним судом Черкаської області за ч.3 ст.140, ч.2 ст.140 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією ? майна, звільнився 16 липня 202 року умовно - достроково з невідбутою частиною покарання 1 рік 7 місяців 10 днів; 22 серпня 2006 року Смілянським районним судом Черкаської області за ч.3 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки; 02 грудня 2008 року Смілянським районним судом Черкаської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, остаточно до 6 років позбавлення волі, звільнився 20 жовтня 2012 року умовно-достроково з невідбутою частиною покарання строком 1 рік 11 місяців 10 днів; 24 квітня 2015 року Олександрівським райсудом Кіровоградської області за ч.3 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі; 01 жовтня 2015 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України до 7 років позбавлення волі,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,
за участю: прокурора Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_9 ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , разом з особою, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, за наступних обставин.

04 лютого 2015 року, приблизно о 17.00 годині, ОСОБА_5 , разом з особою, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, перебували у м.Сміла Черкаської області. Перебуваючи у вказаному місті у ОСОБА_5 та особи, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, раптово виник умисел на скоєння злочинів відносно мешканців м.Знам`янка та Знам`янського району Кіровоградської області, а саме відкритих викрадень чужого майна (грабежів), вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаних з проникненням у житло.

З метою реалізації указаного умислу, 04 лютого 2015 року, приблизно о 21.00 годині, ОСОБА_5 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, автомобілем проїхали до домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , у якому проживала ОСОБА_10 , де вирішили скоїти відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, а саме відкрите викрадення належних потерпілій грошових коштів та інших матеріальних цінностей.

Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_5 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, надягнувши на обличчя маски, через незачинену хвіртку, проникли на територію вищевказаного домоволодіння, після чого, шляхом віджиму вхідних дверей, проникли всередину житлового будинку.

Перебуваючи безпосередньо в житловому будинку, ОСОБА_5 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, помітили ОСОБА_10 , яка сиділа на ліжку у кімнаті будинку, та почали вимагати у неї грошові кошти. Виконуючи вимоги ОСОБА_5 та особи, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_10 передала їм грошові кошти у сумі 20 грн. Після цього ОСОБА_5 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, оглянули кімнати будинку з метою відшукати інші грошові кошти та майно, яке становило матеріальну цінність.

Не знайшовши більше грошових коштів та майна, яке становило матеріальну цінність, ОСОБА_5 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, з місця скоєння злочину зникли, грошовими коштами, які повторно відкрито викрали, розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 20 грн.

Крім того, після скоєння вищевказаного злочину, 04 лютого 2015 року, приблизно о 23.40 годині, ОСОБА_5 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, автомобілем, проїхали до домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , у якому проживала ОСОБА_7 , де вирішили скоїти відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, а саме відкрите викрадення належних потерпілій грошових коштів та інших матеріальних цінностей

Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_5 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, надягнувши на обличчя маски, через незачинену хвіртку, проникли на територію вищевказаного домоволодіння, після чого шляхом віджиму металопластикового вікна, проникли всередину житлового будинку.

Перебуваючи безпосередньо в житловому будинку, ОСОБА_5 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, оглянули кімнати будинку з метою відшукати грошові кошти та майно, яке становило матеріальну цінність, під час чого помітили ОСОБА_7 , яка спала у спальні. Не знайшовши грошових коштів та матеріальних цінностей, особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, розбудила ОСОБА_7 та почала вимагати у неї грошові кошти та інші матеріальні цінності. Під час вказаних дій ОСОБА_5 продовжував оглядати кімнати будинку з метою розшукати грошові кошти та майно, яке становило матеріальну цінність.

Після того, як ОСОБА_7 повідомила, що грошових коштів та цінного майна у неї немає, ОСОБА_5 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, повторно оглянули кімнати будинку, під час чого знайшли та відкрито заволоділи, належними ОСОБА_7 0,5 кг. ковбаси «Олів`є», вартістю 46 грн. за 1 кг., загальною вартістю 23 грн., трьома плавленими сирками «Дружба», вартістю 5 грн. кожен, загальною вартістю 15 грн., 0,3 кг. ковбасного сиру «Глобино», вартістю 70 грн. за 1 кг., загальною вартістю 21 грн., 0,3 кг. курячого фаршу, вартістю 40 грн. за 1 кг., загальною вартістю 12 грн., після цього ОСОБА_5 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, з місця скоєння злочину зникли, продуктами харчування, які повторно відкрито викрали, розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 71 грн.

В подальшому, після скоєння вищевказаного злочину, 05 лютого 2015 року, приблизно о 01.00 годині, ОСОБА_5 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, автомобілем, проїхали до домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_4 , у якому проживав ОСОБА_8 , де вирішили скоїти відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, а саме відкрите викрадення належних потерпілому грошових коштів та інших матеріальних цінностей.

Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_5 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, надягнувши на обличчя маски, через незачинену хвіртку, проникли на територію вищевказаного домоволодіння, після чого, шляхом віджиму вхідних дверей, проникли всередину житлового будинку.

Перебуваючи безпосередньо в житловому будинку, ОСОБА_5 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, помітили ОСОБА_8 , який сидів на ліжку у кімнаті будинку, та почали вимагати у нього грошові кошти. Після того, як ОСОБА_8 повідомив, що грошових коштів у нього немає, ОСОБА_5 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, оглянули кімнати будинку з метою відшукати інші грошові кошти та майно, яке становило матеріальну цінність, під час чого знайшли та повторно відкрито викрали, належні ОСОБА_8 , грошові кошти у сумі 32060 грн., які лежали у шухляді тумбочки у кімнаті, після цього ОСОБА_5 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, з місця скоєння злочину зникли, грошовими коштами, які повторно відкрито викрали, розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 32060 грн.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України визнав повністю і надав суду показання, відповідно до яких, він 04 лютого 2015 року, разом з ОСОБА_11 , за попередньою змовою між собою, автомобілем, приїхали до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , де надягнувши на обличчя маски, через незачинену хвіртку, пройшли на територію домоволодіння, віджали вхідні двері і зайшли в будинок, де побачили жінку, яка сиділа на ліжку у кімнаті будинку та почали вимагати у неї гроші. Жінка дала їм 20 грн., вони оглянули кімнати будинку з метою відшукати інші грошові кошти та цінне майно, однак нічого не знайшли і поїхали звідти.

В цей же день, він та Мостовий, вночі, автомобілем приїхали до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , надягнули на обличчя маски, через незачинену хвіртку, проникли на територію домоволодіння, віджали пластикове вікно і, через нього, проникли всередину будинку. В будинку почали шукати гроші та цінності, під час чого помітили потерпілу, яка спала у спальні. Мостовий накинув на голову жінки плащ, чим перекрив їй дихання і почав вимагати гроші, також погрожував їй молотком, однак потерпіла не сказала де гроші. Обшукавши будинок, ні грошей, ні чогось цінного вони не знайшли, однак забрали продукти харчування, які знайшли.

5 лютого 2015 року, вночі, разом з ОСОБА_11 , автомобілем, вони приїхали до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_4 , надягли маски, через незачинену хвіртку, проникли на територію домоволодіння, віджали вхідні двері та проникли в середину будинку. В будинку побачили потерпілого, який сидів на ліжку у кімнаті будинку, та почали вимагати у нього грошові кошти. Потерпілий їм грошей не дав. Однак вони, в шухляді тумбочки, знайшли гроші в сумі десь 35000 грн., з яких 10000 грн. він віддав ОСОБА_11 , а 25000 грн. залишив собі.

Крім повного визнання своєї вини в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, вина обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення встановлена судом і підтверджується показами потерпілих, а також дослідженими матеріалами кримінального провадження.

Допитана під час судового розгляду в якості потерпілої ОСОБА_7 надала суду показання, відповідно до яких 04 лютого 2015 року, приблизно о 23.00 годині, вона, за місцем свого проживання, де проживає одна, лягла відпочивати і задрімала. Прокинулась від того, що задихалась, а на голові у неї було її пальто, коли пальто зняли, побачила двох осіб, які були одягнуті в темну одежу, на обличчі у одного була шапка з прорізями для очей, а у другого марлева пов`язка. В подальшому, по рисам обличчя і тілобудови та по голосу, вона впізнала, що ці особи були, у марлевій пов`язці Мостовий, а у шапці - ОСОБА_12 . Мостовий стояв біля неї з молотком в руках і вимагав гроші, піднімав з ліжка, а ОСОБА_12 , в цей час, світив ліхтариком та шукав гроші по кімнатам будинку. Від дій обвинувачених вона відчувала реальну загрозу своєму життю. Під час відтворення обстановки злочину, ОСОБА_12 в добровільному порядку, без будь-якого тиску, все розповідав як було, вільно орієнтувався у кімнатах.

Допитаний під час судового розгляду в якості потерпілого ОСОБА_8 надав суду показання, відповідно до яких, 05 лютого 2015 року, приблизно об 01.00 годині ночі, він, за місцем свого проживання, вимкнув телевізор і почав засинати. Потім почув стукіт і в кімнату зайшли двоє чоловіків, які були одягнуті в темний одяг, а на обличчі у них були білі маски, Один почав світити йому ліхтарем в обличчя і заборонив йому вставати, а інший ходив по будинку і шукав речі, потім у нього почали вимагати сказати де гроші, він сказав, що грошей немає. Потім у нього вимагали ключі від серванту, однак він відмовився їх дати, тож сервант відкрити монтировкою і забрали гроші, які там лежали. Він просив гроші не чіпати, оскільки назбирав їх на похорон, однак гроші все рівно забрали. Ще вимагали їм віддати мисливську рушницю, однак рушниці у нього не було, бо її він віддав онуку. Чечеля він впізнав, а Мостового впізнати не може.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, крім повного визнання вини обвинуваченим, підтверджується також показаннями потерпілих та дослідженими матеріалами кримінального провадження, а саме: витягом з кримінального провадження №0000193 від 05 лютого 2015 року (т.1 а.с.1-2); протоколом прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_7 від 05 лютого 2015 року (т.1 а.с.8); протоколом огляду місця події від 05 лютого 2015 року (т.1 а.с.10-13); довідкою товарознавчого дослідження №140 від 17 квітня 2015 року (т.1 а.с.16), згідно якого ринкова вартість викраденого, станом на 04 лютого 2015 року, становить 71,00 грн.; висновком експерта №48 від 10 лютого 2015 року (т.1 а.с.26-33), згідно якого в домоволодінні ОСОБА_7 є сліди пальця руки, придатний для ідентифікації особи, яка його залишала; протоколом огляду предмету від 11 лютого 2015 року (т.1 а.с.36); протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 02 квітня 2015 року (т.1 а.с.64); протоколом огляду предмету від 04 квітня 2015 року (т.1 а.с.66); протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 27 березня 2015 року (т.1 а.с.70); протоколом огляду предмету від 23 квітня 2015 року (т.1 а.с.72); протоколом прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_8 від 05 лютого 2015 року ( т.1 а.с.80); протоколом огляду місця події від 05 лютого 2015 року (т.1 а.с.90); висновком експерта №14 від 14 лютого 2015 року (т.1 а.с.101-105), згідно якого в домоволодінні ОСОБА_8 є сліди, придатні для ідентифікації особи; протоколом прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_10 від 05 лютого 2015 року (т.1 а.с.118); протоколом огляду місця події від 05 травня 2015 року ( т.1 а.с.120-123); протоколом проведення слідчого експерименту від 23 березня 2015 року (т.1 а.с.147-149); протоколом огляду предмету від 23 квітня 2015 року (т.1 а.с.185), переглянутим в судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту, проведеного з участю ОСОБА_5 , в ході якого останній розповів та показав, як і яким чином ним та ОСОБА_13 були скоєні кримінальні правопорушення в селі Володимирівка Знам`янского району Кіровоградської області, у м.Знам`янка Кіровоградської області, у потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , а також в с.Дмитрівка Знам`янского району Кіровоградської області, у потерпілого ОСОБА_8 .

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 колегія суддів враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке закон класифікує як тяжкий злочин, особу ОСОБА_5 , що він раніше судимий, суспільно-корисною працею не займається, за місцем проживання характеризується позитивно.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , колегія суддів відносить активне сприяння розкриттю злочину, визнання своєї вини, щире каяття в скоєному.

До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , колегія суддів відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують його покарання, колегія суддів вважає, що за спрямованістю поведінки, обвинувачений представляє небезпеку для суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки, на думку колегії суддів, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, з реальним відбуванням покарання і можливості застосування до обвинуваченого положень ст.ст.69,75 КК України колегія суддів не вбачає, а тому, з урахуванням наведених обставин справи та особи ОСОБА_5 , саме таке покарання є необхідним та буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень зі сторони обвинуваченого.
При цьому, судом з`ясовано, що вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 жовтня 2015 року, ОСОБА_5 визнано винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України та, з урахуванням ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Оскільки даний злочин обвинувачений вчинив до ухвалення вищевказаного вироку, остаточне покарання йому повинно бути призначене за правилами ч.4 ст.70 КК України.
Також, у зв`язку з набранням чинності ЗУ «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, враховуючи, що, у розумінні ст.1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили, суд вважає необхідним зарахувати, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, строк попереднього ув`язнення, застосованого до обвинуваченого, в межах даного кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 29 березня 2016 року по день набрання законної сили даним вироком.

Наступне зарахування за цими правилами строку попереднього ув`язнення до набрання вироком законної сили здійснюється місцевим судом в межах територіальної юрисдикції якого буде виконуватись вирок або апеляційним судом в разі оскарження вироку та постановлення нового чи залишення вироку без змін або у випадку його зміни.

Відповідно до ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною другою ст.1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи, або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з вимогами ст.1167 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка його заподіяла, при наявності вини вказаної особи. Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності й справедливості.

По даному кримінальному провадженню до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_13 заявлено цивільні позови про відшкодування, заподіяної внаслідок злочину, шкоди, а саме: потерпілою ОСОБА_10 матеріальної шкоди в сумі 100 грн. та моральної шкоди в сумі 2000 грн.; потерпілою ОСОБА_7 матеріальної шкоди в сумі 3000 грн. та моральної шкоди в сумі 3000 грн.; потерпілим ОСОБА_8 матеріальної шкоди в сумі 32000 грн. та моральної шкоди в сумі 5000 грн., які, враховуючи, що: позови заявлено до ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , матеріали щодо якого виділені в окреме провадження і вина його, на даний час, в установленому законом порядку, не встановлена, відсутність належного обґрунтування заподіяння моральної шкоди та нічим не обумовлену різницю в сумах заподіяної матеріальної шкоди, яка встановлена судом, та в цивільних позовах потерпілих ОСОБА_10 (судом встановлено, що матеріальна шкода заподіяна на суму 20 грн., позов заявлено на 100 грн.), ОСОБА_7 (судом встановлено, що матеріальна шкода заподіяна на суму 71 грн., позов заявлено на 3000 грн.) та ОСОБА_14 (судом встановлено, що матеріальна шкода заподіяна на суму 32060 грн., позов заявлено на 32000 грн.), вбачається необхідним цивільні позови всіх потерпілих залишити без розгляду, роз`яснивши їх право пред`явити цивільні позови в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів також вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 , на користь держави вартість процесуальних витрат за проведення судово-дактилоскопічних та судово-трасологічних експертиз, загальна сума яких складає 1572 грн. 48 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.186 КК України і призначити покаранняу виді 7 років 3 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 жовтня 2015 року більш суворим покаранням за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 7 років 3 місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили, строк відбування покарання відраховувати з 22 лютого 2015 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, до строку позбавлення волі ОСОБА_5 , в межах даного кримінального провадження, зарахувати строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 29 березня 2016 року по день набрання законної сили даним вироком суду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1572 ( одну тисячу п`ятсот сімдесят дві) грн. 48 коп.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 та ОСОБА_13 про відшкодування, заподіяної злочином, матеріальної шкоди в сумі 3000 грн., моральної шкоди, в сумі 3000 грн., залишити без розгляду, роз`яснивши право пред`явити вказаний позов в порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 та ОСОБА_13 про відшкодування, заподіяної злочином, матеріальної шкоди в сумі 32000 грн., моральної шкоди в сумі 5000 грн., залишити без розгляду, роз`яснивши право пред`явити вказаний позов в порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_5 та ОСОБА_13 про відшкодування, заподіяної злочином, матеріальної шкоди в сумі 100 грн., моральної шкоди в сумі 2000 грн., залишити без розгляду, роз`яснивши право пред`явити вказаний позов в порядку цивільного судочинства.

Вирок може бути оскаржений, до апеляційного суду Кіровоградської області, шляхом подачі апеляційної скарги, через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів Знам`янського міськрайонного суду

головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2 ОСОБА_3