АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-п/796/508/2017 Суддя-доповідач ОСОБА_1
Категорія: ст. 34 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання голови Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_7 про направлення кримінального провадження № 0000251 від 10 січня 2014 року стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Олексіївка Кодимського району Одеської області, раніше судимий,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2

ст. 186 КК України, до іншого суду в межах юрисдикції Апеляційного суду м. Києва

В С Т А Н О В И Л А:

06 липня 2017 року голова Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_7 звернулася до Апеляційного суду міста Києва з поданням про направлення кримінального провадження № 0000251 від 10 січня 2014 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, на розгляд до іншого суду в межах юрисдикції Апеляційного суду

м. Києва, обґрунтувавши подання тим, що у Дніпровському районному суді м. Києва неможливо утворити склад суду для розгляду кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 .

До початку розгляду вказаного подання прокурор ОСОБА_5 подала клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 діб, яке обґрунтувала тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що були наявними при обранні стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати.

В судове засідання з поважних причин не прибула захисник ОСОБА_8 , проте обвинувачений наполягав на розгляді подання і клопотання у відсутність захисника, а тому, колегія суддів, не встановивши перешкод для розгляду провадження з порушених питань, дійшла висновку про можливість його розгляду у відсутність захисника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала клопотання та у вирішенні подання голови місцевого суду поклалася на розсуд суду, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи, що прокурор не довів існування на даний час ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи подання та клопотання, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За правилами ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі, якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд в межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення, якщо ж цього встановити неможливо суд у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 32 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду.

Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 06 березня 2014 року на розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва, з дотриманням правил територіальної підсудності, надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 від 10 січня 2014 року, стосовно ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 20 лютого 2015 року (суддя ОСОБА_9 ) ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 20 лютого 2015 року щодо ОСОБА_6 скасовано і призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

20 квітня 2016 року в результаті автоматизованого розподілу справи визначено суддю в кримінальному провадженні ОСОБА_10

15 вересня 2016 року відповідно до п.п. 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи та визначено суддю в провадженні ОСОБА_11

23 січня 2017 року відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи та визначено суддю в провадженні ОСОБА_12

21 березня 2017 року відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи та визначено суддю в провадженні ОСОБА_13

05 липня 2017 року відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, водночас призначення судді в указаному кримінальному провадженні автоматизованою системою документообігу суду не відбулося у зв`язку з тим, що не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Зі змісту подання голови Дніпровського районного суду м. Києва слідує, що згідно з рішенням зборів суддів Дніпровського районного суду м. Києва обрано уповноваженими суддями кримінальної спеціалізації: ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_12 , проте судді ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_9 та ОСОБА_17 перебувають у відпустках, а судді ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_18 не здійснюють правосуддя.

Відповідно до положень ст. 35 КПК України матеріали кримінального провадження, скарги, заяви, клопотання та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду, яка здійснюється працівниками апарату відповідного суду в день надходження таких матеріалів. Визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом вірогідності, який враховує кількість проваджень, що знаходяться на розгляді у суддів, заборону брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну їх повноважень.

Порядок функціонування автоматизованої системи документообігу суду визначається Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Згідно з п. 2.3.27 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України №25 від 02 квітня 2015 року та погодженого наказом Державної судової адміністрації України №45 від 02 квітня 2015 року, у разі одночасного перебуванням всіх суддів у відрядженнях, відпустках, їх тимчасовій непрацездатності та в інших передбачених законом випадках, у яких суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ, автоматизований розподіл судових справ здійснюється автоматизованою системою у робочий день, наступний за днем, коли відпали відповідні обставини.

Звертаючись із указаним поданням, голова Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_7 не долучила до нього в копіях відповідних рішень зборів суддів про визначення спеціалізації суддів, наказів про відпустки суддів, що унеможливлює перевірити викладені у поданні обставини. Крім того, в поданні відсутня інформація про те, що обставини неможливості станом на 05 липня 2017 року утворити склад суду будуть існувати і далі, що може призвести до порушення вимог ст. 28 КПК України, отже в даному випадку колегія суддів вважає, що є можливим визначити головуючого суддю для розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 на наступний день після того як відпадуть обставини, що перешкоджають участі суддів, зокрема ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , у розгляді зазначеного кримінального провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що подання голови Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Що стосується клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то колегія суддів вважає доцільним продовжити тримання ОСОБА_6 під вартою, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 травня 2017 року обраний стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено до 18 липня 2017 року включно.

Отже, у зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу та враховуючи, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 перебуває на розгляді в суді, наявні підстави для розгляду питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

При вирішенні цього питання колегія суддів враховує: вагомість наявних даних про скоєння ОСОБА_6 тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, суворість передбаченого покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років у разі доведення його винуватості у вчиненні цього кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не займався суспільно-корисною працею, не має стійких соціальних зв`язків, а також стан його здоров`я та відсутність медичних застережень, які б свідчили про неможливість перебування обвинуваченого в умовах слідчого ізолятора, приймаючи при цьому до уваги й обставини, які були підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та які на даний час не змінилися.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, бо продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема щодо можливості переховування обвинуваченого від суду, продовження злочинної діяльності, перешкоджання кримінальному провадженню, в тому числі шляхом впливу на потерпілого, свідків, отже інші, менш суворі, запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 32, 34, 177, 183 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Подання голови Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_7 про направлення кримінального провадження 0000251 від 10 січня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, до іншого суду в межах юрисдикції Апеляційного суду м. Києва залишити без задоволення.

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити обраний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на тридцять діб, тобто до 10 серпня

2017 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ________________________ _______________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3