Cправа № 750/4259/17
Провадження № 1-кс/750/1101/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2017 року м. Чернігів
Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання прокурора військової прокуратури Чернігівського гарнізону про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000044 від 05.05.2016р. відносно підозрюваного: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сосниця, Чернігівської області, громадянина України, неодруженого, раніше несудимого, з вищою освітою, який є військовослужбовцем 10 відділу ГУ ВКР ДКР СБ України у військовому званні «лейтенант», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, -

в с т а н о в и в:

Прокурор військової прокуратур Чернігівського гарнізону ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечував, пояснив, що він проживає у АДРЕСА_2 , у гуртожитку, у м. Чернігові зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 у гуртожитку, де він був зареєстрований Службою безпеки, залишив місце служби 19.04.2016р. в стані сильного душевного хвилювання, оскільки після перебування в АТО, почав отримувати погрози фізичною розправою над ним та його близькими, проживав у АДРЕСА_3 , завжди під своїм ім`ям та за своїм паспортом; він не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, має можливість проживати в м. Чернігів за адресою реєстрації або у батьків в АДРЕСА_4 . Також пояснив, що особи, на яких він начебто може впливати, є його керівниками і будь-який вплив вчинити на них він не має можливості, так само не може знищити будь-які документи, оскільки таких доказів у провадженні немає, згідно висновку службового розслідування, затвердженого 07.06.2016р. його звільнено з посади та визнано недійсним його службове посвідчення.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи, що ризики не обґрунтовані, підозрюваний не має наміру переховуватися та впливати на свідків, ті не підтверджують його вини, не є його підлеглими, будь-яких доказів щодо того, що він намагався вчинити такий вплив, прокурором не надано, так само немає документів на підтвердження підозри, які б підозрюваний міг знищити чи змінити, вважав достатнім вжиття до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Заслухавши доводи учасників судового розгляду, дослідивши матеріали у провадженні за клопотанням, приходжу до наступних висновків з огляду на таке.

Військовою прокуратурою Чернігівського гарнізону Центрального регіону України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000044 від 05.05.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

26.06.2015 року лейтенанта ОСОБА_4 по закінченню навчання в Інституті підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національного університету «Юридична академія України імені Ярослава Мудрого» відкомандировано для подальшого проходження військової служби у розпорядження начальника Департаменту контррозвідки Служби безпеки України.

Наказом начальника Служби безпеки України від 10.08.2015 року лейтенанта ОСОБА_4 призначено на посаду оперуповноваженого 10 відділу Головного управління військової контррозвідки департаменту контррозвідки Служби безпеки України.

Відповідно до п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни та забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, визначає види військової служби, що включає в себе військову службу за контрактом.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби лейтенанту ОСОБА_4 достеменно було відомо, і до часу самовільного залишення місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

В свою чергу, військовослужбовець 10 відділу Головного управління військової контррозвідки департаменту контррозвідки Служби безпеки України лейтенант ОСОБА_4 , грубо порушуючи встановлений порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, 19.04.2016, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у НОМЕР_1 відділі Головного управління військової контррозвідки департаменту контррозвідки Служби безпеки України, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , діючи з особистих мотивів, з прямим умислом, направленим на самовільне залишення місця служби, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно, без поважних причин залишив місце служби - 10 відділ Головного управління військової контррозвідки департаменту контррозвідки Служби безпеки України, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 та відсутній на службі по даний час.

Як слідує з доводів клопотання, 13.07.2016 року ОСОБА_4 було направлено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України за адресою місця реєстрації, визначеною згідно копії паспорту, наданою Службою безпеки та за відомими останніми його місцями проживання. Постановою прокурора від 03.08.2016р., копію якої було надано прокурорм на огляд у судовому засіданні, ОСОБА_7 був оголошений у розшук.

27.04.2017р. повідомлення про підозру також вручено ОСОБА_4 особисто. 27.04.2017 року ОСОБА_4 затриманий, час фактичного затримання о 01 год. 03 хв. 27.04.2017 року.

27.04.2017 року постановою прокурора військової прокуратури досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 відновлено.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

З клопотання, матеріалів кримінального провадження, наданих на його обґрунтування і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Обґрунтованість підозри підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема, повідомленням про вчинення кримінального правопорушення Головного управління ВКР ДКР СБ України, відповідно якого, встановлено, що ОСОБА_4 з 19 квітня 2016 року самовільно залишив місце служби та без поважних причин на місці служби відсутній, протоколами допитів свідків від 02.06.2016 року: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , наказом начальника департаменту контррозвідки від 10.05.2016 року

№16/ДСК про призначення службового розслідування, висновком за результатами проведення службового розслідування від 07.06.2016 року, відповідно якого встановлено, що лейтенант ОСОБА_4 19.04.2016 свідомо, самовільно залишив місце служби 10 відділ Головного управління військової контррозвідки департаменту контррозвідки Служби безпеки України, контрактом від 17.06.2015 року про проходження ОСОБА_4 військової служби у Службі безпеки України строком дії до 26.06.2020 року, зобов`язання працівника СБУ, відповідно до вимог ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_4 є військовослужбовцем до моменту виключення його зі списків особового складу

Як слідує з клопотання та доданих копій документів, підозрюваний достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем та повинен нести покладені на нього обов`язки військової служби, з липня 2016 року по 27 квітня 2017 року вчиняв дії з переховування від органів досудового розслідування та суду, продовжував вчинення кримінального правопорушення, він, будучи звільнений за висновком службового розслідування, затвердженим 07.06.2016р., з посади, залишається військовослужбовцем. Наявні ризики, передбачені п.п.1. 5 ч.1. ст. 177 КПК України, посилання на які міститься в клопотанні. Одночасно прокурором в судовому засіданні не доведено наявності ризиків, передбачених п.п.2-4 ч.1 ст. 177 КПК України, посилання на які також міститься в клопотанні, доказів на підтвердження їх існування не надано.

За наведених вище обставин, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам, клопотання підлягає задоволенню з урахуванням ч.1 ст.197, п.2 ч.1 ст. 219 КПК України.

З урахуванням конкретних обставин інкримінованого підозрюваному злочину, його особи, майнового та сімейного стану, заставу слід визначити в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 32000 грн., що є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Строк дії ухвали до 20 червня 2017 року.

Визначити розмір застави в сумі 32000 (тридцять дві тисячі) гривень.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на підозрюваного будуть покладені наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду із встановленою ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, підозрюваним застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава внесена підозрюваним може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1