АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №639/7165/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/696/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.5 ст.72 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2017 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

- головуючого судді ОСОБА_2

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- захисника ОСОБА_7 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 20.12.2016 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 20.12.2016 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого про зарахування строку утримання в місцях попереднього ув`язнення до строку відбування покарання відповідно до вимог ст.72 КК України.
Обґрунтовуючи своє рішення, суд вказав, що 24 грудня 2015 року набрала чинності нова редакція ч.5 ст.72 КК України, викладена Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо вдосконалення по рядку зарахування судом строк у попередньогоув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року за №842-VIII. Зазначеною нормою передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, - також передбачено переведення строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі за вищезазначеним співвідношенням та переведення визначеного строку позбавлення волі в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного ч. 1 ст.72 КК України.
Пункт 2 прикінцевих положень Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року, який набрав чинності 24.12.2015 року передбачає, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_8 засуджений: 1) 19.03.2014 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.2 ст. 309, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки; 2) 28.04.2016 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області, з урахуванням ухвали апеляційного суду Харківської області від 20.09.2016 року, за ч.1 ст.317, ч.2 ст.185, ч.36 ст.75 ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, зараховано строк попереднього ув`язнення до строку відбування покарання відповідно до вимог ст.72 КК України з 14.09.2014 року по 20.09.2016 року.
Клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.03.2014 року не підлягає задоволенню, оскільки ч.5 ст.75 КК України передбачено зарахування судом строку 11 попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якою до особи було застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення і а два дні позбавлення волі.
Будь - який інший строк перебування засудженого в Слідчому ізоляторі, не є строком попереднього ув`язнення, скільки це перебування відбувалось у межах інших кримінальних проваджень, а тому зарахуванню в строк відбування покарання засудженого ОСОБА_8 за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.04.2016 року, з урахуванням ухвали апеляційного суду Харківської області від 20.09.2016 року, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, не підлягає.
Засуджений ОСОБА_8 оскаржив зазначену ухвалу.

В апеляційній скарзі він просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 20.12.2016 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про зарахування попереднього ув`язнення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт зазначає що розгляд його клопотання проводився формально та недобросовісно, з порушенням вимог ст.358 КПК України.

Зазначає про неповноту судового розгляду, а також про порушення судом права засудженого на оскарження судового рішення.

Таким чином, на думку засудженого зазначені порушення дають підстави сумніватися в обґрунтованості судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, яка вважала ухвалу законною та обґрунтованою, захисника, який підтримав скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Ухвалою районного суду від 20.12.2016 р. відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_9 про зарахування строку відповідно до вимог ст. 72 КК України.

26.11.2015 року прийнятий Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», який набрав чинності 24.12.2015 року, згідно з яким ст. 72 КК України доповнена частиною 5, відповідно до якої зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Пунктом 2 прикінцевих положень Закону України № 838 від 26.11.2015 р. передбачено, що цей закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

З урахуванням положень вказаних вимог закону, районний суд обгрунтовано відмовив ОСОБА_9 в зарахуванні строку утримання в місцях попереднього ув`язнення з 02.03.2012 р. по 21.01.2014 р., при цьому дослідив надані документи.

Наведене спростовує доводи апеляції, що районний суд прийняв необгрунтоване рішення, яке не відповідає вимогам ст. 72 КК України, ст. 7 КПК України та що при розгляді клопотання суд допустив неповноту та необ`єктивність.

З урахуванням наведеного, апеляція засудженого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляцію засудженого залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.12.2016 р. щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий

Судді: