Справа № 354/276/14-к
Провадження № 11-кп/779/397/2016
Категорія ст.121 ч.1КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з участю прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Яремчанського міського суду від 02 липня 2014 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, громадянина України, раніше несудимого,-

в с т а н о в и л а :
даним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за засуджено за ст. 121 ч.1 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді штрафу 6000 (шість тисяч) гривень.

Ухвалою про виправлення арифметичної помилки, обвинуваченому ОСОБА_8 визначено розмір штрафу в розмірі 353 (триста п`ятдесят три) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6001 (шість тисяч одну) гривню.

Запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 26796 гривень до набрання вироку законної сили залишено ОСОБА_8 без змін.

За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочину за таких обставин.

18.01.2014 р. близько 03 години 15 хвилин потерпілий ОСОБА_10 та ОСОБА_11 знаходилися в стані алкогольного сп`яніння на вулиці Свободи в м. Яремче. Вони захотіли познайомитися з трьома дівчатами, але дівчата відмовилися від знайомства. У зв`язку з цим між ними виник словесний конфлікт. Одна з дівчат зателефонувала до обвинуваченого і попросила його приїхати, бо до них чіпляються два незнайомі хлопці та ображають їх нецензурними словами. Біля 3 години 30 хвилин до новорічної ялинки на вулиці Свободи в м.Яремче під`їхав обвинувачений. Під час конфлікту, який виник вже між обвинуваченим і потерпілим та ОСОБА_11 , обвинувачений кинув потерпілого на землю і вдарив потерпілого ногою в область голови. Внаслідок цього потерпілому було заподіяно тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з порушенням цілісності скроневої кістки та її пірамідки справа, забою головного мозку середнього ступеня, травми правого вуха з розривом барабанної перетинки та ураженням звукосприймаючого апарату, яка ускладнилася сенсоневральною приглухуватістю, забою м`яких тканин правої орбітальної ділянки у вигляді синця, набряку, а також крововиливу в підкон`ютивальну оболонку правого очного яблука та садна обличчя. Закрита черепно-мозкова травма з порушенням цілісності скроневої кістки та її пірамідки справа відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечне для життя в момент їх заподіяння, травма правого вуха з розривом барабанної перетинки та ураженням звукосприймаючого апарату, яка ускладнилася сенсоневральною приглухуватістю відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, решта отриманих тілесних ушкоджень відносяться до легких.

В своїй апеляційній скарзі заступник прокурора Івано-Франківської області не оспорюючи правильності кваліфікації дій обвинуваченого, вважає вирок незаконним з підстав неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність, істотного порушення кримінального процесуального закону, а також невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок мякості. Зазначає, що всупереч вимогам діючого закону в резолютивній частині вироку не прийнято рішення щодо цивільного позову потерпілого. Просить вирок суду скасувати та призначити ОСОБА_8 покарання у виді 5 років позбавлення волі, провадження щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_12 закрити.

Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі покликається на незаконність вироку. Вважає, що в суді першої інстанції було порушено його право на захист. Мотивує свою позицію тим, що фактично його дії описані у вироку є необхідною обороною та охоплюються ч.1 ст.36 КК України, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відтворення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Просить вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвалою ВССУ від 21 липня 2016 року касаційну скаргу прокурора задоволено, ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 січня 2016 року відносно ОСОБА_8 скасовано і призначено новий судовий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, обговоривши доводи й мотиви апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно до ст.374 КПК України суд першої інстанції в мотивувальній частині обвинувального вироку повинен дати аналіз всім зібраним у справі доказам щодо їх допустимості, достовірності і достатності, викласти формулюванням обвинувачення визнаного судом доведеним, обґрунтувати свій висновок в частині доведеності вини обвинуваченого конкретними доказами, вказати які саме фактичні дані підтверджують обставини вчиненого злочину і навести мотиви за якими суд не бере до уваги окремі докази.

Ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_8 суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до положень ст. ч.1 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 404 ч. 3 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушенням, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Не погоджуючись із висновком суду першої інстанції про винуватість в інкримінованому йому правопорушенні та зазначаючи про те, що суд не в повній мірі врахував показання свідків, та фактично його дії описані у вироку є необхідною обороною та охоплюються ст.36 ч.1 КК України обвинувачений ОСОБА_8 не заявив жодного клопотання в апеляційній скарзі про повторне дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження у суді першої інстанції.

За таких обставин, та, враховуючи положення ст. 22 КПК України, апеляційний суд позбавлений можливості за своєю ініціативою повторно дослідити обставини кримінального провадження та повторно дослідити докази, які досліджувалися судом першої інстанції, що можливо здійснити лише за результатами нового розгляду провадження в суді першої інстанції.

Крім того, під час ухвалення вироку, суд допустив порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до положень ст. 374 ч. 3 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначаються докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Однак, як видно з оскаржуваного судового рішення, суд у вироку лише навів перелік доказів сторони обвинувачення та не надав оцінки вказаним показанням свідків. Тобто, суд не мотивував неврахування окремих доказів і не мотивував, які докази він бере до уваги, про що обґрунтовано зазначено обвинуваченим в поданій апеляційній скарзі.

Крім того, суд першої інстанції при постановленні обвинувального вироку, неправильно визначив обвинуваченому міру покарання, оскільки не вказав розмір штрафу в неоподаткованих мінімумах доходів громадян і відповідно до ст. 379 КПК України це не може вважатися арифметичною помилкою.

За таких обставин, вирок місцевого суду не може бути визнаний законним та обґрунтованим, а оскільки апеляційний суд позбавлений можливості скасувати вирок і ухвалити новий, тому, керуючись положенням ст. 9 ч.6 КПК України, колегія суддів приймає рішення про призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

У разі, якщо суд першої інстанції під час нового судового розгляду прийде до висновку про винуватість ОСОБА_8 у об`ємі, пред`явленого обвинувачення, то призначене за вироком покарання є таким, що відповідає вимогам ст. 65 КК України.

При новому розгляді, суд повинен врахувати порушення вимог кримінального процесуального закону, які зазначені в даній ухвалі апеляційного суду, а також перевірити всі доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 412, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Яремчанського міського суду від 02 липня 2014 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 - скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Суддя Апеляційного суду
Івано-Франківської області ОСОБА_2