Справа № 727/64/17
Провадження № 1-кп/727/79/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року Шевченківський районний суд міста Чернівці у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2

за участю учасників судового кримінального провадження:

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 і в його інтересах законного представника ОСОБА_5

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань № 3 Шевченківського районного суду міста Чернівці кримінальне провадження №0003343 від 23.12. 2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо технічної освітою, одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого:

- 28.06. 2010 року Шевченківського районного суду м. Чернівці за ст. 190 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.;

- 21.06. 2012 року Шевченківського районного суду м. Чернівці за ст. 190 ч.2, 70 ч.4 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 17.02. 2016 року Шевченківського районного суду м. Чернівці за ст. 186 ч.2, 69 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі;

- 18.11. 2016 року Шевченківського районного суду м. Чернівці за ст. 186 ч.2 КК України до покарання у виді 3 х років позбавлення волі - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 22.12.2016 року біля 22.30 годин, перебуваючи в під`їзді № 1, будинку АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів, відкрито заволодів майном належним на праві власності ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме мобільним телефоном марки «Самсунг Гелексі С6 плюс», золотистого кольору, вартістю 10000 грн., який знаходився в бежевому шкіряному чохлі, вдягнутому на задню кришку, вартістю 200 грн., всередині якого була сім-картка оператора «МТС» № НОМЕР_1 , вартістю 10 грн., на рахунку якого грошей не було, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 10210 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України визнав в повному обсязі. В наданих суду в порядку вимог ст. 351 КПК України показаннях зазначив, що дійсно 22.12.2016 року біля 22.30 годин він по вул. Університетській в м. Чернівці перебував вдома у свого знайомого на ім.»я ОСОБА_7 , та коли останній зателефонував своєму другому ОСОБА_8 , потерпілому в справі і запросив його в гості на каву, в нього виник умисел на пограбування останнього, і з цією метою він вийшов у під`зд будинку, вдягнув маску, яку мав із собою, вимкнув світло в під`їзді та очікував приходу ОСОБА_9 і коли останній зайшов в під`їзд, не сильно вдарив його притиснувши до стінки, віднайшов в кишені куртки мобільний телефон марки «Самсунг 8 6», золотистого кольору, який забав і втік на вулицю. Пояснив, що згодом телефон відніс до охоронця магазину «День і Ніч», знаючи, що часто в магазин приходить ОСОБА_8 і попросив охоронця пере телефонувати і повернути мобільний телефон останньому, однак, все ж таки в подальшому його було затримано правоохоронними органами, оскільки на той час йому було винесено судом вирок за аналогічний злочин. В скоєному розкаявся, просив його суворо не карати.

Не дивлячись на повне визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення щодо неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 - його вина у скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, повністю доведена доказами зібраними в рамках кримінальному провадженні і дослідженими безпосередньо під час кримінального судового провадження.

Так, неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 будучи допитаним в судовому засіданні у присутності законного представника ОСОБА_5 під присягою надав покази про те, що 22.12.2016 року в пізній час після 22 годин він перебував в себе вдома коли йому зателефонував його друг ОСОБА_10 і попросив прийти до нього на каву поговорити. Погодившись він зібрався і пішов до останнього додому на АДРЕСА_3 та коли зайшов в під`їзд будинку, його хтось вдарив не сильно і сказав віддавати усі гроші і речі; особа була в масці тому обличчя не бачив, однак, по зросту і голосу він в нападнику впізнав ОСОБА_11 із яким раніше бачився в колі своїх знайомих. Після того, як ОСОБА_12 забрав з внутрішньої кишені куртки в нього забрав мобільний телефон марки «Самсунг 8 6», золотистого кольору, який знаходився в бежевому шкіряному чохлі та на який він довгий час збирав кошти і придбав за 10000 грн., останній втік, а до нього спустився ОСОБА_10 і вони намагалися знайти нападника, однак згодом було викликано ним поліцію і під час дачі ним пояснень, до ОСОБА_13 пере телефонував охоронець магазину «День і Ніч» та повідомив, що схожий телефон на його знаходиться в тумбочці куди його поклав ОСОБА_14 . Претензій матеріального і морального характеру до ОСОБА_6 він не має; просив його суворо не карати, на розсуд суду. Пояснення неповнолітнього потерпілого в засіданні було підтримано і його законним представником ОСОБА_5 , яка також підтвердила, що будь яких претензій до обвинуваченого не має і просила останнього суворо не карати.

Крім вищенаведених доказів, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення також підтверджується письмовими доказами, а саме:

витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0003343 від 23.12. 2016 року (т.2 а.с. 1) за заявою громадянина потерпілого ОСОБА_4 протоколу про прийняття заяви вчинення кримінального правопорушення від 22.12. 2016 року (т. 2 а.с. 6);

протоколом огляду місця подій від 22.12. 2016 року, проведеного за участю відповідно до якого було установлено місце вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим (т.2 а.с. 8 - 10) мобільного телефону марки «Самсунг Гелексі С6», золотистого кольору, який знаходився в бежевому шкіряному чохлі;

протоколом пред`явлення особи для впізнання від 23.12. 2016 року у якому засвідчено, що свідок ОСОБА_15 у присутності понятих на фото під № 4 впізнав обвинуваченого ОСОБА_6

протоколом пред`явлення особи для впізнання від 23.12. 2016 року у якому засвідчено, що потерпілий ОСОБА_4 у присутності законного представника, понятих впізнав чоловіка на фото під № 2 обвинуваченого ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 22 - 24), як особу яка відкрито заволоділа його мобільним телефоном. протоколом пред`явлення речей для впізнання від 29.12 2016 ( т.2 а.с. 37 39); протоколом огляду мобільного телефону марки «Самсунг Гелексі С 6» від 29.12. 2016 року ( т.2 а.с. 46 - 50)

протоколом проведення слідчого експерименту від 29.12. 2016 року ( т.2 а.с. 53 60) від 29.12. 2016 року за участі потерпілого ОСОБА_4 у присутності законного представника;

Стороною захисту - обвинуваченим, докази у судовому засіданні не надавалися за їх відсутністю.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає вина ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 186 КК України доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за кваліфікуючою ознакою - вчинений повторно.

Вимогами ст. ч. 2 ст. 186 КК України визначено, що грабіж з об`єктивної сторони є відкритим викраденням чужого майна, тобто вилучення майна в присутності власника або інших осіб, які усвідомлюють вчинення викрадення. Водночас і особа яка викрадає майно, усвідомлює, що її дії помічені іншими і оцінюються ними як викрадення, але вона ігнорує це. Законодавцем також передбачено, що грабіж матиме місце і в тому випадку, коли викрадення розпочалося таємно, але в процесу вчинення злочину переросло у відкрите і це усвідомлюється винним.

Як було встановлено в судовому засіданні і дане вбачається з показів потерпілого ОСОБА_4 даними в залі суду під присягою, останній пояснив у присутності свого законного представника, матері, що він за зростом і голосом впізнав у нападнику, на обличчя якого щось було вдягнено, що саме не бачив, так як було темно, обвинуваченого ОСОБА_11 .

Таким чином, виходячи з досліджених доказів по справі в їх сукупності, у суду немає підстав не довіряти показанням як потерпілого ОСОБА_4 , так і показам ОСОБА_6 оскільки вони добуті в установленому законом порядку.

Судом в засіданні було роз`яснено обвинуваченому вимогу ч.1 ст.337 КПК України, яка передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Вимогами ч. 1 ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення; в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені в судовому засіданні.

Суд всебічно дослідивши усі обставини кримінального провадження та оцінивши надані докази з точки зору належності, допустимості та достовірності та сукупності наданих доказів з точку зору їх взаємозв`язку, вважає, що стороною обвинувачення доведено пред`явлене обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно ст. 12 КК України, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, за ч.2 ст. 186 відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, що в силу вимог ст. 66 КК України помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає його щире каяття у вчиненому і сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування шкоди. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно вимог ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.

Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_6 зокрема те, що останній неодноразово раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних корисливих злочинів, про що свідчить довідка УІАЗ ГУНП в Чернівецькій області та копії вироків (т.2. а.с. 68 - 71), вину у вчиненому повністю визнав, розкаявся, має постійне зареєстроване місце проживання, за яким характеризується задовільно (т.2 а.с. 76); має сім`ю, одружений, офіційно не працює; є особою молодого віку, завдану злочином матеріальну шкоду потерпілому відшкодовано, претензій матеріального і морально характеру до ОСОБА_6 потерпілим ОСОБА_4 , його законним представником ОСОБА_5 не заявлено, обвинувачений не значиться на обліку в психіатричній лікарні (т.2 а.с. 74), в наркологічному диспансері значиться на обліку з 2010 року (т.2 а.с. 75);

Судом, при призначенні покарання ОСОБА_6 враховується і думка потерпілого ОСОБА_4 , його законним представником ОСОБА_5 які просили призначити обвинуваченому не суворе покарання; відношення обвинуваченого до скоєного; а саме те, що кримінальне правопорушення ОСОБА_6 вчинив в період його засудження за іншим вироком, а саме від 18.11. 2016 року Шевченківського районного суду м. Чернівці за ч. 2 ст. 186, 69 КК України, який набрав чинності і був звернутий до виконання (т.2 а.с. 70-71); з означеного вироку вбачається, що ОСОБА_6 було засуджено до трьох років позбавлення волі, а тому, суд вказані обставини визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і з врахуванням наведеного вище, особи обвинуваченого, вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 186 КК України в мінімальних межах санкції даної статті.

Як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_6 згідно з вироком від 18.11.2016 року було засуджено Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 186, з застосуванням ст. 69 КК України та призначенням покарання у вигляді трьох років позбавлення волі; вказаний вирок набрав чинності і був звернутий до виконання; ОСОБА_6 було затримано згідно протоколу 23.12.2016 року.

На підставі ухвали суду від 16.01.2016 року було зобов`язано ДУ Чернівецька виправна установа № 33 до закінчення розгляду справи не етапувати ОСОБА_6 в місця позбавлення волі, у зв`язку із розглядом даного кримінального провадження.

Отже, виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне застосувати правила вимог ст. 71 КК України

Таким чином, обставини вчиненого кримінального правопорушення, обставини що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого, вищенаведені дані про винну особу, дають суду підстави вважати, що перевиховання і виправлення ОСОБА_6 є не можливим без ізоляції від суспільства. На підставі ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення. Отже, призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 на думку суду є такими, що відповідають принципу необхідності й достатності, є справедливим для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

В поряду ст. 100 п.9 КПК України підлягає вирішенню доля речових доказів. Процесуальні витрати по справі відсутні. Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 367 - 370, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому за цією статтею чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.11.2016 року у вигляді трьох років позбавлення волі і остаточно до відбування ОСОБА_6 призначити чотири роки шість місяців позбавлення волі.

Строк відбування засудженому ОСОБА_6 покарання обчислювати з 23.12. 2016 року, т.б. з дня фактичного його затримання.

Речовий доказ згідно постанови слідчого від 29.12. 2016 року (т.2 а.с. 51) мобільний телефон марки Самсунг Гелексі С6 плюс» золотого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , сім карту оператора МТС № НОМЕР_1 (квитанція 3489 від 29.12. 2016р. т.2 а.с. 52) повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Речовий доказ згідно постанови слідчого від 29.12. 2016 року (т.2 а.с. 51) чоловічий шарф, тканий темно зеленого кольору (колір ХАКІ) є цільним, висотою 27 см., довжиною 23 см. (квитанція 3489 від 29.12. 2016р. т. 2 а.с. 52), належний засудженому ОСОБА_6 повернути останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 діб з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці (в порядку п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України).

Вирок суду підлягає врученню в порядку ч. 6 ст. 376 КПК України процесуальному прокурору, засудженому та потерпілому.

Суддя ОСОБА_1