Справа № 601/559/17
Провадження № 1-кс/601/181/2017
У Х В А Л А
про арешт майна
06 квітня 2017 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Кременці клопотання старшого слідчого СВ Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області про арешт майна по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000216 від 04.04.2017 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України,
-за участю прокурора ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
В клопотанні зазначено, що СВ Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000216 від 04.04.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Так, досудовим розслідуванням встановлено, що в березні 2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , перебуваючи на території господарства в АДРЕСА_2 , проник у житловий будинок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звідки таємно викрав мобільний телефон марки "Нокіа С1", що належить останньому.

У клопотанні вказано, що 04.04.2017 року під час проведення слідчих (розшукових) дій, ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції куплений ним у ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Нокіа С1» IMEI НОМЕР_1 , в якому знаходиться карта пам`яті марки «Кінгстон» об`ємом 4 Гб. З показів ОСОБА_6 , 27.03.2017 року до нього підійшов ОСОБА_4 та запропонував придбати у нього мобільний телефон марки «Нокіа» за грошові кошти в сумі 50 гривень. ОСОБА_6 погодився на вказану пропозицію, оскільки не знав, що даний телефон був викрадений.
У поданому клопотанні слідчий просить для досягнення повноти та всебічності розслідування вищезазначеного факту, а також з метою запобігання відчуженню, розпорядженню та використанню отриманого майна, накласти арешт на мобільний телефон з метою позбавлення права на його подальше відчуження, розпорядження та користування, оскільки є реальні ризики того, що його незастосування призведе до негативних наслідків правого характеру.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання та просить накласти арешт на наведене в клопотанні майно, з метою запобігти його відчуженню, розпорядженню та використанню.
Суд, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши прокурора, вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Вирішуючи питання про арешт майна, у відповідності до ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Майно належить до категорій, зазначених в ст. 98 КПК України, а саме: вищезазначене майно, є майном, яке зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та є доказом злочину, а тому на нього слід накласти арешт.

Керуючись статтями 110, 167, 170-173, 309, 369-372, 395 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон марки «Нокіа С1» IMEI НОМЕР_1 , в якому знаходиться карта пам`яті марки «Кінгстон» об`ємом 4 Гб, з метою заборони його відчуження, розпорядження та користування, на час досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення

Слідчий суддя: ОСОБА_1