АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 660/697/16-к Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/1136/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 310 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження № 0000263 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Високопільського районного суду Херсонської області від 28.10.2016 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні повернуто прокурору для усунення недоліків.

У підготовчому судовому засіданні, суд першої інстанції дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки під час досудового розслідування слідчим не було залучено для участі в справі захисника, в зв`язку з чим було порушено право обвинуваченої на захист, яка не має освіти та має вади зі слухом та зором, крім того в обвинувальному акті є розбіжності з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і направити обвинувальний акт на новий судовий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що зазначення в реєстрі матеріалів досудового розслідування інформації про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів є ініціативою слідчого і такий обов`язок останнього ст. 291 КПК України не передбачений. Зазначає, що в ході досудового розслідування слідчим чи прокурором наявність у ОСОБА_7 фізичних вад чи відсутність належної освіти не встановлено (будь-яких клопотань з цього приводу нею не заявлено, підтверджуючі документи не надано тощо), що виключає обов`язкову участь захисника, а також те що після роз`яснення останній права на захист, в тому числі права на безоплатну правову допомогу, вона від участі захисника відмовилась, підстави для його залучення в ході досудового розслідування були відсутні. Крім того вважає, що суд при вирішенні питання про процесуальні наслідки порушення права обвинуваченої на захист та недопустимість доказів, вийшов за межі повноважень наданих йому у підготовчому судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинувачену та його захисника, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 20 КПК України підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.

Положення п.3 ч.1 ст. 52 КПК України визначають необхідність обов`язкової участі захисника у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, - з моменту встановлення цих вад.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 24 жовтня 2003 року «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» під особами, які через свої фізичні або психічні вади не можуть самі реалізувати право на захист, необхідно розуміти, зокрема, осіб з істотними дефектами мови, зору, слуху тощо, а також осіб, які хоча і визнані осудними, але мають психічні вади, що перешкоджають самостійно захищатися від обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 є особою похилого віку, заявила про те, що має вади слуху та зору, не може читати, не має освіти.

Ці твердження стороною обвинувачення не спростовані.

Посилання апелянта на те, що в ході досудового розслідування слідчим чи прокурором наявність у ОСОБА_7 фізичних вад чи відсутність належної освіти не встановлено через те, що будь-яких клопотань з цього приводу нею не заявлено не можуть бути прийняті до уваги виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України до обставин, що піддягають доказуванню у кримінальному провадженні віднесені відомості, що характеризують особу обвинуваченого.

Під час досудового розслідування цей обов`язок покладено на слідчого.

Однак, доказів того, що слідчим належним чином встановлені відомості про стан здоров`я обвинуваченої, апелянтом не надано, хоча сам по собі похилий вік ОСОБА_7 (більше 80 років), зобов`язує слідчого ретельно встановити наявність чи відсутність вад її здоров`я та належним чином з`ясувати спроможність здійснювати свої процесуальні права самостійно.

На думку колегії суддів, похилий вік обвинуваченої сам по собі вказує на її уразливе становище та нездатність останньої через фізичні вади повною мірою реалізовувати свої права. Виходячи з наведеного, ОСОБА_7 потребує обов`язкової участі захисника.

Апеляційні доводи прокурора про те, що обвинувачена відмовилась від захисника на стадії досудового розслідування, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки згідно з ч.3 ст. 54 КПК України відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.

Органом досудового розслідування не було вжито жодних заходів для залучення захисника за рахунок держави, що не заперечується й прокурором в апеляційній скарзі.

Згідно з вимогами ст. 290 КПК України, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ, до усіх матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні. Це є обов`язком прокурора чи слідчого за його дорученням та сприяє організації належного захисту.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_7 , яка має вади слуху та зору, не має освіти, не вміє читати, не могла бути належним чином ознайомлена з рішеннями, прийнятими під час досудового розслідування та матеріалами кримінального провадження, що також є порушенням її права на захист.

Допущені органом досудового розслідування недоліки підлягають безумовному усуненню в установленому законом порядку і на думку колегії суддів, є підставою, як правильно зазначив суд першої інстанції, для повернення обвинувального акту прокурору.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору, є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.407, ст.ст.418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Високопільського районного суду Херсонської області від 28.10.2016 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000263 від 01.07.2016 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, прокурору залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: (три підписи)
З оригіналом згідно.
Суддя: ОСОБА_2