ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/130/17
№ 1-кп/636/160/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт кримінального провадження № 0000218 від 19 грудня 2016 р., відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Журавка, Шполянського району Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніш не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, номера обслуги роти вогневої підтримки військової частини польова пошта НОМЕР_1 , старшого солдата, який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, -

встановив:

Старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_1 , діючи умисно, в умовах особливого періоду, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, в порушення вимог статей 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статей 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 12 листопада 2016 року, без поважних причин і дозволу командирів та начальників не прибув вчасно у вказану військову частину, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та продовжував ухилятися від військової служби до 17 грудня 2016 року, а вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині при вищевикладених обставинах визнав повністю, надав пояснення про фактичні обставини вчиненого так, як вони викладені вище, пояснивши свої дії збігом сімейних обставин, зокрема тяжкою хворобою його брата, за яким він допомагав здійснювати догляд.

Також в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив про те, що з доказами, зібраними на підтвердження його вини він згоден, їх не оспорює, і просив суд в судовому засіданні їх не досліджувати.

Крім повного визнання своєї вини, вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині доказана та підтверджується зібраними по справі доказами, дослідження яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, судом визнано недоцільним відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому, судом прийнято до уваги, що обвинувачений та учасники судового провадження вірно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів в добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Досліджені в порядку ч.3 статті 349 КПК України та оцінені в їх сукупності докази дають суду підстави для визнання доведеною вини ОСОБА_4 у самовільному залишенні військової частини, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, і кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 статті 407 КК України.

Судом вивчено дані, що характеризують обвинуваченого і встановлено, що він раніш не судимий, має постійне місце проживання, на наркологічному та психоневрологічному обліках не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щиросердне каяття.

Обставин, які, відповідно до статті 67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, що, відповідно до ст.12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніш до кримінальної відповідальності не притягувався, його відношення до скоєного злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Суд вважає, що вищевикладені обставини, дають підстави вважати, що виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, речові докази, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.368,370,373,374,376 КПК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1(один) рік з покладенням відповідно до п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя