АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 22 червня 2017 року апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року, щодо

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Фрунзе Сакського району АР Крим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України,

за участі: прокурора захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора групи прокурорів - прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 та обрано підозрюваному ОСОБА_9 ,запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_9 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, яка вручена підозрюваному належним чином.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисники в інтересах підозрюваного подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді місцевого суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 .

Так, захисники вважають, що слідчий суддя грубо порушуючи норми кримінально-процесуального закону, безпідставно та упереджено постановив необґрунтоване рішення про задоволення клопотання прокурора та обрав щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Зазначають, що матеріали, якими обґрунтовано клопотання, не містить доказів направлення ОСОБА_9 повідомлення про підозру за адресою його реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , а будь-яким іншим способом, передбаченим законом, повідомлення про підозру та пам`ятка про права та обов`язки ОСОБА_9 не вручались.

Таким чином, на думку захисників, складене 22 вересня 2016 року слідчим повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 255, ч. 5 ст. 191 КК України, йому в порядку ст. 278 КПК України не направлено та не вручено, тому ОСОБА_9 не набув статусу підозрюваної особи у кримінальному провадженні.

Крім того, автори апеляційних скарг посилаються на те, що за результатами судового розгляду не встановлено та в ухвалі слідчого судді не зазначено підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційні скарги і просив їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи кожної апеляційної скарги, колегія суддів вважає, щоапеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 16 листопада 2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0003427, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 255 КК України.
22 вересня 2016 року ОСОБА_9 складено повідомлення про підозру в умисному заволодінні шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем чужим майном в особливо великих розмірах скрапленим газом, який належав ПАТ «Укргпзвидобування» та ПАТ «Укрнафта» на загальну суму 2 196 176 418, 64 грн., вчиненого злочинною організацією та в умисній участі в період з травня 2010 року по теперішній час у злочинній організації ОСОБА_12 з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, а також в участі у злочинах, вчинених такою організацією.
Повідомлення про підозру ОСОБА_9 було направлено поштовим зв`язком, у спосіб, передбачений законом, за місцем його реєстрації, а також через житлово-експлуатаційну організацію.
У зв`язку з невідомим місцем знаходження ОСОБА_9 22 вересня 2017 року його оголошено у розшук.
Відповідно до інформаційної довідки, яка надійшла з Робочого апарату Укрбюро Інтерполу Національної поліції України від 13 січня 2017 року, згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу, станом на 12 січня 2017 року громадянин України ОСОБА_9 значиться у міжнародному розшуку з метою арешту та поданої екстрадиції до України.
Згідно з інформацією Департаменту Інтерполу та Європолу НП України від 25 березня 2017 року на території Грузії цього ж дня був затриманий громадянин України ОСОБА_9 , який розшукується Генеральною прокуратурою України за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 255 КК України.
30 березня 2017 року прокурор групи прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року вищевказане клопотання прокурора задоволено.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, було доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого дотримався зазначених вимог кримінально-процесуального закону та з`ясував обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу за відсутності особи

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора підстави для обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому була вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати ймовірною підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України, що є підставою для обрання до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування кримінальних правопорушень.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також і те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Враховуючи дані про особу ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень та який фактично був оголошений у міжнародний розшук, а тому з урахуванням ст.ст. 177, 178, 183, 184, 194, ч. 6 ст. 193 КПК України, з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, що дає підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варту, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під варту забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, з чим погоджується і колегія суддів.

Що ж стосується доводів апеляційних скарг з приводу того, що в матеріалах, якими обґрунтовано клопотання, не міститься доказів направлення ОСОБА_9 повідомлення про підозру за адресою його реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , а будь-яким іншим способом, передбаченим законом, повідомлення про підозру та пам`ятка про права та обов`язки ОСОБА_9 не вручались, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки орган досудового розслідування за допомогою поштового зв`язку направив повідомлення про підозру і пам`ятку про права та обов`язки підозрюваному за адресою, яка на момент відправлення була відома органу розслідування та належала ОСОБА_9 (т. 1 а.п. 61-83).

Безпідставними колегія суддів вважає і посилання захисників на те, що за результатами судового розгляду не встановлено та в ухвалі слідчого судді не зазначено підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Дане твердження спростовується матеріалами провадження з яких вбачається основний ризик неправомірної поведінки підозрюваного це переховування від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується перебуванням ОСОБА_9 тривалий час в розшуку.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що рішення слідчого судді суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 183, 184, 193, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора групи прокурорів - прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 та обрано підозрюваному ОСОБА_9 ,запобіжний захід у виді тримання під вартою, - залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

ОСОБА_4 ОСОБА_5

Справа №11-сс/796/2352/2017 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_13 Доповідач: ОСОБА_1