А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

27.06.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання, яке подав адвокат ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 листопада 2015 року.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, із середньою освітою, не працюючий, не одружений, раніше судимий згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.11.2012 за ч. 3 ст. 185 КК України із призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років і на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки,
визнаний винним і йому призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим засудженому ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.11.2012, засудженому ОСОБА_6 остаточно до відбуття призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_6 змінено з домашнього арешту на тримання під вартою, і його взято під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з моменту затримання.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Ужгород, мешканець АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, із середньою освітою, не працюючий, не одружений, не судимий,
визнаний винним і йому призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України засуджений ОСОБА_9 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки й на нього покладені обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_9 залишено без змін особисте зобов`язання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задоволено частково. Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 завдану матеріальну шкоду в розмірі 103246,30 гривень, а також солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 завдану матеріальну шкоду в розмірі 8639,00 гривень та моральну шкоду в розмірі 1000,00 гривень, а в решті позовних вимог.
У порядку ст. 100 КПК України вирішено питання про речові докази, а саме: 200 доларів США, 300 доларів США, 1200 доларів США, 150 Євро та 349 гривень, які знаходяться на зберіганні в потерпілого ОСОБА_10 , залишено в його розпорядженні; спортивний костюм «SPORTS», дві спортивні курточки з капюшоном (марки «BEYOND» та «ORGIN BRAND»), ремінь чорного кольору та кросівки з надписом «SPORTS», які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області, конфісковано в дохід держави.
Згідно вироку, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 визнані винними у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.
18.09.2015 приблизно о 15 годині обвинувачений ОСОБА_6 за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні належного ОСОБА_10 будинку АДРЕСА_3 , куди вони були запрошені останнім з метою проведення ремонтних робіт, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрали грошові кошти в сумі 400 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18.09.2015 відповідало 8639,20 гривень, які знаходились на горищі будинку в скляній банці об`ємом 0,5 л., чим заподіяли потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 , вказує на те, що під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції присутній не був, що між ним та батьком засудженого ОСОБА_6 ОСОБА_12 , 10.02.2017 укладено договір про надання ОСОБА_6 правової допомоги у кримінальному провадженні. Крім того, вказує на те, що після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження ним були встановлені грубі порушення судом вимог п. 3 ч. 2 ст. 374 та ст. 291 КПК України, зокрема, у частині вирішення цивільного позову, які необхідно усунути в суді апеляційної інстанції. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження вироку вважає те, що засуджений ОСОБА_6 не знайомився з матеріалами кримінального провадження і не знав про порушення своїх прав, оскільки не є юридично обізнаним, а захисник останнього, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції не вважав, що вищенаведені порушення є суттєвими, у зв`язку із чим, не повідомив засудженому про їх наявність. Просить поновити строк на апеляційне оскарження вироку.
Заслухавши доповідь судді про суть клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, пояснення учасників судового розгляду : захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , які підтримали клопотання, думку прокурора, яка вказала на відсутність даних про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, щоклопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.
Пунктом 1 частини 2 статті 395 КПК України передбачено, що апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову в застосування примусових заходів медичного або виховного характеру протягом тридцяти днів із дня їх проголошення.
Згідно із частиною 1 статті 117 КПК України поновленню за клопотанням заінтересованої особи підлягає лише той процесуальний строк, який був пропущений із поважних причин.
Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані тяжка хвороба, відрядження, стихійне лихо, незаконне позбавлення свободи та інші обставини, через які особа не мала реальної змоги вчасно подати апеляційну скаргу чи інший документ.
З оскаржуваного вироку та журналу судового засідання вбачається, що під час розгляду кримінального провадження участь у його розгляді приймали як засуджений ОСОБА_6 , так і його захисник адвокат ОСОБА_13 (а. к. п. 85-104).
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що копію вироку ОСОБА_6 отримав 26.11.2015, що підтверджується його розпискою (а. к. п. 106), що у свою чергу свідчить про те, що останній був обізнаний про ухвалене 20.11.2015 судове рішення та про його зміст.
Указане свідчить про те, що як обвинувачений ОСОБА_6 , так і його захисник відповідно до вимог КПК України (п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України) мали право та можливість подати апеляційну скаргу на вищезгаданий вирок протягом тридцяти днів із дня його проголошення, тобто до 20.12.2015, а в разі пропущення строку з поважних причин заявити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Викладені в клопотанні доводи, на які апелянт посилається як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку, зокрема, про те, що засуджений ОСОБА_6 не знайомився з матеріалами справи, і не знав про порушення своїх прав, оскільки не є юридично обізнаним, а захисник останнього, який приймав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, не повідомив останньому про допущені судом під час розгляду кримінального провадження порушення, колегія суддів визнає такими, що не можуть слугувати підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження з огляду на те, що такі не перешкоджали ОСОБА_6 та його захиснику подати апеляційну скаргу на вирок у встановлений законом строк.
При оцінці доводів клопотання про поновлення пропущеного строку колегія суддів враховує те, що як органом досудового розслідування, так і судом засудженому ОСОБА_6 роз`яснювались права; що засудженим ОСОБА_6 добровільно було укладено договір про надання йому правової допомоги адвокатом ОСОБА_13 , який приймав участь під час розгляду кримінального провадження; що в резолютивній частині вироку судом роз`яснено процедуру та строки оскарження вироку; що під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції засуджений ОСОБА_6 не був позбавлений можливості укласти угоду із будь-яким іншим захисником, або заявити клопотання про призначення йому захисника із центру надання безоплатної вторинної правової допомоги.
При оцінці доводів клопотання про те, що засуджений ОСОБА_6 не знайомився з матеріалами кримінального провадження колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 290 КПК України після завершення досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_6 було повідомлено про те, що досудове розслідування закінчено й надано доступ для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування (справи). Під час розгляду кримінального провадження, добровільно уклавши угоду із захисником ОСОБА_13 , сторона захисту як обвинувачений ОСОБА_6 , так і його захисник, не вказували на те, що не ознайомилась з матеріалами досудового розслідування, не клопотали про необхідність повторного ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, із зібраними в справі доказами. Судовий розгляд справи проводився за участі сторін кримінального провадження, які були вільними у використанні наданих їм прав та обов`язків. У справі відсутні будь-які дані про те, що судом першої інстанції будь-кому з учасників судового розгляду вчинялись перепони у користуванні ними наданими їм правами.
Під час розгляду клопотання сторона захисту не посилалась на те, що тяжка хвороба, відрядження, стихійне лихо, незаконне позбавлення свободи чи інші обставини, перешкодили засудженому ОСОБА_6 або його захиснику адвокату ОСОБА_13 , у встановлений законом строк подати апеляційну скаргу.
При оцінці доводів клопотання про грубі порушення вимог ст. ст. 291, 374 КПК України колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції право засудженого ОСОБА_6 на захист порушено не було, і на порушення цього права сторона захисту не посилається як у клопотанні, так і не посилалась при дачі пояснень під час розгляду справи апеляційним судом. У клопотанні також не вказується на те у чому саме полягають грубі порушення судом першої інстанції положень ст. ст. 291, 374 КПК України під час розгляду кримінального провадження і при постановлені судового рішення.
У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів вважає, що вказані у поданому адвокатом ОСОБА_8 клопотанні причини пропуску строку на апеляційне оскарження вироку не є поважними, пропущений строк є значним (один рік чотири місяці із дня ухвалення вироку), а наведені у клопотанні доводи на їх обґрунтування такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.
При прийнятті рішення про повернення клопотання та апеляційної скарги судом враховується, що саме неухильне дотримання вимог КПК України є гарантією права на справедливий судовий розгляд, гарантією права на доступ до суду, принцип юридичної визначеності судового рішення, який не дозволяє ставити під сумнів остаточні судові рішення без переконливих підстав у суспільних інтересах і без зазначення строку (засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання з 20 листопада 2015 року із призначеного йому покарання відбув понад один рік сім місяців), а також право потерпілого на відшкодування завданих злочином матеріальних збитків у розумні строки.
Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження й особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Враховуючи вищенаведене, те, що пропущений строк на апеляційне оскарження судового рішення є значним, колегія суддів вважає, що підстави для його поновлення відсутні, у зв`язку із чим, вважає за необхідне відмовити захиснику засудженого ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_8 , у поновленні строку і повернути йому апеляційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.
Керуючись ст. ст. 395, 399, 418, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
клопотання, яке подав захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 , про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 листопада 2015 року, залишити без задоволення.
Відмовити адвокату ОСОБА_8 у відновленні строку на оскарження судового рішення.
Повернути захиснику обвинуваченого ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_8 ,подану ним апеляційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців із дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, у той самий строк із дня вручення йому копії
Судді: