Роздільнянський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________
Справа № 511/2313/16-к
Номер провадження: 1-кп/511/31/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.02.2017м.Роздільна

Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2
за участю:
прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6
потерпілого - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000557, внесеного до ЄРДР 29.04.2016 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Парканці Роздільнянського району, Одеської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15,ч.2 ст.289 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Іванівка, Іванівського району, Одеської області, громадянина України, з середньої-технічної освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , який проживає:за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15,ч.2 ст.289 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , 28.04.2016 приблизно о 20:30 годин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у барі - шашличній «Лимон», розташованому поблизу Роздільнянської ЦРЛ по вул. Леніна, м. Роздільна Одеської області, попередньо вступили в злочинну змову щодо незаконного заволодіння мопедом марки «УАМАНА JOG SA-16», який знаходився біля бару-шашличної «Лимон».

Реалізуючи свій злочинний намір направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, того ж вечора біля 21.00 ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_5 вийшли з приміщення бару у двір та впевнившись у відсутності сторонніх осіб та власника мопеда ОСОБА_7 , умисно, з корисливих мотивів, маючи вільний доступ, спільно погрузили мопед марки «УАМАНА JOG SA-16», номер рами НОМЕР_1 до багажного відділення автомобілю ВАЗ 2107 д/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 з метою зникнути з місця скоєння злочину та розпорядитися мопедом на власний розсуд.

Однак, злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від їх волі, а саме з приміщення бару вийшов власник мопеду ОСОБА_7 та його друг ОСОБА_8 , які вийняли мопед з багажнику автомобілю.

В подальшому ОСОБА_6 на своєму автомобілі ВАЗ 2107 д/н НОМЕР_2 намагався зникнути з місця події, однак був затриманий співробітниками поліції.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 289 КК України визнав частково, зазначивши, що не заперечує, що він загружав мопед до багажного відділення свого автомобілю, але при цьому ніякої попередньої змови між ним та ОСОБА_9 не було та ніякого злочинного наміру направленого на незаконне заволодіння мопеду в нього також не було, оскільки він вважав, що цей мопед належить ОСОБА_10 . Цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, заявлений потерпілим ОСОБА_7 не визнав, оскільки вважає, що його діями не могли бути спричиненні такі матеріальні збитки. Суду пояснив наступне.
Так, 28.04.2016 року у вечірній час він вирішив поїхати до м. Роздільна на автозаправну станцію заправити свій автомобіль. Також поїхати разом з ним попрохався його недавній знайомий ОСОБА_11 . Після того як вони заправили автомобіль, вони вирішили поїхати відпочити до бару шашличній «Лимон», що розташований по вул..Леніна в м.Роздільна, неподалік від Роздільнянської ЦРЛ. Коли вони знаходилися в барі та вживали спиртні напої, на телефон ОСОБА_12 постійно телефонувала його співмешканка ОСОБА_13 , і він чув, що останні постійно сварилися. Потім ОСОБА_14 йому повідомив, що ОСОБА_15 бажає приїхати на мопеді до бару і запитав чи зможе він відвезти їх додому, на що він погодився. Через деякий час, коли вони вийшли з бару, ОСОБА_14 побачивши біля бару мопед, сказав, що напевно приїхала ОСОБА_15 і попросив погрузити мопед в його автомобіль. Він почав виконувати прохання свого знайомого, але коли вони грузили мопед в багажник, з бару вибігли хлопці і почали йому погрожувати, що він «попав на гроші». Він зрозумівши, що хлопці його звинувачують в крадіжці, оскільки вони почали викликати міліцію, одразу дістав мопед, закрив багажник та поїхав, залишивши ОСОБА_12 біля бару. Потім він був затриманий працівниками міліції.
Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 289 КК України визнав частково, також не заперечував, що саме за його проханням вони разом з ОСОБА_16 завантажили мопед до багажного відділення автомобілю ОСОБА_6 , але при цьому ніякого договору та злочинного наміру направленого на незаконне заволодіння цього мопеду між ними не було, оскільки він вважав, що це мопед, якій належить йому і на якому повинна була прихати його співмешканка ОСОБА_15 . В подальшому надав покази повністю ідентичні показам обвинуваченого ОСОБА_6 та підтвердив, що це він вказав ОСОБА_17 на мопед і попросив ОСОБА_17 погрузити мопед в багажник. Щодо цивільного позову, заявленого ОСОБА_7 , зазначив, що позов повністю не визнає.
Таким чином своїми показами обвинуваченні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 намагалися довести суду свою версію вчиненого ними злочину та наполягали на тому, що вони не мали на меті незаконне заволодіння транспортним засобом, оскільки завантажуючи мопед до автомобілю вважали, що цей мопед належить на праві власності ОСОБА_5 . Такі покази не знайшли свого підтвердження, оскільки повністю спростовуються дослідженими судом доказами, зокрема показами потерпілого та свідків..
Так, потерпілий та цивільний позивач - ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 28 квітня 2016 року біля 21.00 годин він перебував в барі «Ніка» («Лимон»), який знаходиться по вул..Європейській (бувша Леніна) в м.Роздільня неподалік з ЦРЛ. Поруч з баром був залишений його власний мопед «УАМАНА JOG SA-16» червоного кольору, на якому він приїхав до бару. Через деякій час, хтось з присутніх в барі звертаючись до нього зазначили, що на вулиці його мопед завантажують в автомобіль. Коли він вийшов на вулицю, то дійсно побачив, що його мопед вже завантажений в багажне відділення автомобілю ВАЗ 2107 білого кольору і біля цього автомобілю він побачив двох незнайомих йому чоловіків, до цього він бачив їх в барі. Підійшовши до багажника, він запитав у них навіщо вони поклали його мопед до машини? Та зазначив що негайно викличе поліцію, на що вони зазначали, що це їх мопед. Він разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 дістав з багажнику мопед та поклали його на землю позаду машини. Хотіли дочекатися поліцію, однак власник автомобілю - ОСОБА_18 сів за кермо і почав здавати назад, тим самим наїхавши на мопед. Куди подівся ОСОБА_19 , він не бачив, оскільки вся його увага була звернена на зламаний та пошкоджений мопед. Щодо заявленого цивільного позову стверджував, що ОСОБА_18 , намагаючись зникнути з місця вчиненого злочину умисно наїхав автомобілем на мопед та пошкодив його так, що він вже не підлягає ремонту, Як цивільний позивач заявив що діями обвинувачених, які виразилися в пошкоджені мопеду йому завдана матеріальна та моральна шкода, просив позов задовольнити
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , пояснила, що вона перебуває з ОСОБА_5 в громадянському шлюбі та проживають разом. У них був мопед темно вишневого кольору, на якому були різноманітні наклейки, тим самим він відрізнявся від інших мопедів, однак наприкінці літа його вкрали, про що вона заявляла в поліцію. Щодо тих подій, що сталися 28.04.2016 року їй нічого невідомо, однак коли вона їхала з роботи електропоїздом, вона постійно телефонувала ОСОБА_10 , оскільки була занепокоєна тим, що він був дуже п`яний і на її прохання, не хотів йти додому. Потім вона йому сказала, що коли приїде до дому, то візьме мопед і поїде за ним. До бару «Лимон» вона приїхала приблизно об 23.00 годині, однак ОСОБА_12 там не було. Приблизно в 02.00 вона його забрала з відділення поліції, ОСОБА_14 їй нічого не розповідав.
Допитаний свідок ОСОБА_8 суду повідомив, що 28.04.2016 року у вечірній час, приблизно о 21.00 годині він разом з його знайомим ОСОБА_21 приїхали на його мопеді до бару «Лимон». Мопед залишили на вулиці біля бару. В барі було багато народу, вони сіли за столик біля вікна, зробили заказ і сиділи розмовляли. Хвилин 20 потому до них підбігла бармен та зазначила, що на вулиці якийсь мопед грузять в машину. Вони побігли на вулицю і побачили, що в багажнику білого автомобіля лежить мопед ОСОБА_22 , біля машини стоять два чоловіки, яких до цього він бачив в барі. ОСОБА_22 почав у них запитувати, навіщо вони вкрали його мопед, на що останні почали казати, що це їх мопед і вони нічого не крали. Вони з ОСОБА_23 витягнули мопед з машини і поклали його на землю позаду автомобіля, з надією на то що автомобіль не зможе поїхати, оскільки попереду дорога на виїзд була перекрита іншим автомобілем, позаду знаходився мопед, однак власник автомобілю ОСОБА_18 . Не дивлячись на це, сів за кермо і почав здавати назад, переїхав мопед і поїхав далі. Біля лікарні, яка знаходиться неподалік від бару були поліцейські і їх хтось покликав. Коли приїхала поліцейська машина, то вони одразу почали доганяти автомобіль, в якому був ОСОБА_18 . Де при цьому був ОСОБА_19 , він не бачив.
Свідок ОСОБА_24 суду пояснив, що на момент розглядаємих судом подій, а саме квітень 2016 року, він працював інспектором Роздільнянського відділу поліції. Так, 28 квітня 2016 року він знаходився дома, але у вечірній час йому зателефонував черговий та повідомив, що вони затримали п`яного водія, у зв`язку з чим просив приїхати в с.Велізарово та скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП. Щодо крадіжки мопеду, він, як свідок нічого повідомити не може, але зі слів ОСОБА_25 знає що ОСОБА_6 , відносно якого ним особисто складався адміністративний протокол, намагався спочатку за допомогою свого автомобілю вкрасти мопед, а після цього утікав від працівників поліції.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 повідомила, що 28 квітня 2016 року, після 21 години вона разом зі своїм знайомим ОСОБА_27 , рухаючись на його автомобілі по вул..Леніна в м. Роздільна, біля бару «Лимон» побачили сварку між незнайомими чоловіками. Вони вийшли з автомобілю й побачили, як двоє чоловіків дістають з багажнику автомобіля ВАЗ білого кольору мопед. Доставши мопед, вони поклали його на асфальт позаду цього автомобіля. Також вони бачили, як водій автомобілю намагався поїхати з місця пригоди, але поїхати вперед йому не вдалося, оскільки попереду його машини стояла інша машина, тоді водій почав рухатися назад і наїхав на мопед. Присутні там хлопці підбігли до машини й почали витягувати мопед із под машини ОСОБА_6 . В цей час до бару під`їхала поліцейська машина, але ОСОБА_18 не зупинившись, почав рухатися в сторону с. Чобручи. Вони на своєму автомобілі почали їхати за ним, а також за поліцейською машиною, яка також намагалася його переслідувати.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 надав суду покази повністю ідентичні показам свідка ОСОБА_26 .
Свідок ОСОБА_28 суду пояснив, що він 28 квітня 2016 року у вечірній час рухався на своєму автомобілі по вул.. Леніна і проїжджаючи біля бару «Лимон» побачив що якийсь люди дістають з багажнику машини білого кольору мопед. Серед чоловіків він помітив свого знайомого ОСОБА_7 . Він підійшов до нього, і той йому повідомив, що незнайомі двоє чоловіків намагалися вкрасти його мопед. Зрозумівши, що водій намагається втекти, ОСОБА_22 попросив його перекрити дорогу, поставивши свій автомобіль попереду машини ОСОБА_18 , що він і зробив. Але ОСОБА_18 не дивлячись на те, що позаду його автомобілю, лежав мопед, почав їхати назад, наїхавши на мопед.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 зазначив, що він є поліцейським Роздільнянського ВП. Так, 28 квітня 2016 року він перебував на чергуванні і у вечірній час знаходився в ЦРЛ, оскільки вони доставили в лікарню людину. Поки вони чекали в приймальному відділенні, йому телефонував черговий, який повідомив, що біля бару «Лимон», розташованого біля ЦРЛ відбувається бійка, а також здійснено наїзд на мопед. Крім цього в приміщення ЦРЛ забіг незнайомий йому чоловік та повідомив таке саме. Він одразу сів за кермо службового автомобілю та під`їхав до бару «Лимон», де побачив, як автомобіль ВАЗ-2107 білого кольору виїжджаючі задньою ходою наїхав на лежачий поруч з автомобілем мопед темного кольору. Після того як мопед дістали з під машини, білий автомобіль почав рухатися в сторону с.Чобручи, і він як представник поліції поїхав за ним. Зупинили його в с.Велізарове, коли на автомобілі ОСОБА_6 пробилося колесо.
Крім того вина обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними досудовим слідством та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Так, відповідно до витягу з кримінального провадження №90000557, вбачається, що в ЄРДР 29 квітня 2016 року за заявою ОСОБА_7 були внесені відомості про те, що 28.04.2016р. близько 21:00 невстановлена особа, знаходячись біля бару в с.Нові Чобручі Роздільнянського району одеської області, вул..Леніна, 1-а, намагалась незаконно заволодіти мопедом «Ямаха» СА, № рами НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , однак свій злочинний намір не довели до кінця за обставин, які не залежали від її волі, так як була помічена власником мопеду, та з місця події зникла. Даний злочин був зареєстрований за правовою кваліфікацією ст..15 ч.1 ст 289 ч.1 КК України (а.к.п.74).

Таке саме підтверджується і письмовою заявою ОСОБА_7 , яка зареєстрована в ЖЕО за №2371 29.04.2016р. (а.к.п.75).

З протоколу огляду місця події від 28.04.2016 року з фото таблицями вбачається, що місцем події є дільниця місцевості, розташована на прилеглій території навпроти бару «Ніка» («Лимон») за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с.Нові Чобручі, вул..Леніна, 1-а, … Під час огляду виявлено та в подальшому було вилучено мопед «Ямаха джок» червоного кольору(а.к.п.76-77).

Вилучений під час огляду місця події мопед був оглянутий, що підтверджується протоколом огляду з фототаблицями від 28.04.2016 року (а.к.п.82-92). та в подальшому визнаний речовим доказом по справі, що підтверджується постановою про приєднання речових доказів від 29.04.2016 року (а.к.п.79).

Згідно довідки, виданою ТОВ ТД «Жан», вартість мопеда б/у марки «УАМАНА JOG SA-16» 2005 року випуску станом на квітень 2016 року, складає 5000 грн. (а.к.п.93).

Крім того, на перевірку доводів обвинуваченого ОСОБА_5 про, те що завантажуючи мопед до багажного відділення автомобіля ОСОБА_18 , він був впевнений в тому, що це його власний мопед, на якому приїхала його співмешканка, судом було досліджено кольорову фотокопію зображення такого мопеду, яка була приєднана до протоколу допиту свідка ОСОБА_20 від 23.09.2016 року (а.к.п.99).

З зазначеної фотокопії вбачається, що ОСОБА_5 мав у користуванні мопед темно вишневого кольору з нанесенням різноманітних наклейок у вигляді блискавок.

В ході судового слідства судом було достовірно встановлено, що мопед, належний потерпілому ОСОБА_30 був червоного кольору, отже доводи обвинуваченого ОСОБА_5 не знайшли свого підтвердження.

Отже, оцінивши вказані докази в сукупності, суд вважає, що приведений об`єм доказів є достатнім, самі докази допустимими та такими, що повністю підтверджують вину обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні злочину і їх дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, здійснений за попередньою змовою групою осіб, не доведене до кінця з причин, які не залежали від волі особи.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки злочину.
Обставин, пом`якшувальних покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст.. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_5 є скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за місцем мешкання характеризується позитивно (а.к.п.103), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.к.п.102), раніше не судимий в силу ст..89 КК України (а.к.п.101).

Обставин, пом`якшувальних покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до ст.. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_6 є скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за місцем мешкання характеризується позитивно (а.к.п.106), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.к.п.108), раніше не судимий (а.к.п.105).

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі та можливим звільнити їх від відбування покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75 КК України, поклавши на них обов`язки, передбачені ст.76 КК України, додатковий вид покарання, передбачений санкцією ст. 289 ч.2 КК України у виді конфіскації майна до обвинувачених судом не застосовується.
Крім того, до початку судового розгляду, потерпілим ОСОБА_7 було заявлено цивільний позов, згідно якого він просить стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на його користь завдану матеріальну шкоду у сумі 20789,40грн. та моральну(немайнову) шкоду у сумі 50000 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в наслідок неправомірних дій обвинувачених був пошкоджений його мопед марки «УАМАНА JOG SA-16», який згідно накладної (довідки) від 30.09.2016 року вартість його складає 16700,00грн. Він залишився без транспортного засобу, котрий йому був вкрай необхідний для роботи задля оперативного пересування і по місту, і по районну, він міг вирішувати різні робочі питання і насущні проблеми. Однак скоєний випадок та його наслідки привели його до тяжких фізичних і моральних страждань, порушили нормальні життєві зв`язки і вимагають додаткових зусиль для організації праці та матеріального забезпечення його сім`ї. Внаслідок погіршення здоров`я після скоєного випадку, він був вимушений витрачати кошти на придбання ліків і проходити періодично курс лікування. Вартість придбаних ліків і медикаментів становить 4089,40грн. Пред`явлений ним позов просив задовольнити.

Прокурор під час судових дебатів просив у заявленому позові - відмовити повністю, оскільки вважає, що викладені в позові обставини виходять за межі пред`явленого обвинувачення, зазначивши що обвинуваченим інкримінується злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.2 ст.289 КК України, кваліфікований як незаконне заволодіння транспортним засобом, здійснений за попередньою змовою групою осіб, не доведене до кінця з причин, які не залежали від їх волі.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не погодилися з розміром вимог цивільного позивача ані у частині відшкодування матеріальної шкоди, ані моральної шкоди, вважаючи ці розмірі значно завищеними та просили відмовити в заявленому позові.

Розглядаючи питання про можливість задоволення пред`явленого цивільного позову, суд дійшов наступного висновку.

Як передбачено ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

До того ж, ч. 5 зазначеної норми процесуального закону встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно вимог чинного КПК, а саме ч.1 ст.337 судовий розгляд у кримінальному провадженні проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Враховуючи, те, що обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 інкримінується злочин, який не був доведений до кінця, і дії обвинувачених, вчинені після заподіяння майнової шкоди судом не досліджувались, тому суд вважає, що даний цивільний позов не може бути предметом розгляду у даному кримінальному провадженні за правилами, встановленими КПК України.

Отже суд дійшов висновку про відмову в задоволені цивільного позову ОСОБА_7 .

Запобіжний захід не обирався.
Речові докази по справі необхідно вирішити відповідно до ст..100 КПК України
Керуючись ст.ст. 100, 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5(п`ять ) років, без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5(п`ять ) років, без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
Речовий доказ мопед марки «УАМАНА JOG SA-16», після набрання вироком законної сили, вважати повернутим потерпілому ОСОБА_7 , як законному володільцю.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя: ОСОБА_1