Кримінальне провадження
№ 1-кп/489/99/2017 р.
В И Р О К

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
10 липня 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою фаховою, освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.1, 15 ч.2, 186 ч.2, 186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28.06.2016 р. близько 11.00 год. ОСОБА_7 , знаходячись в районі перехрестя вул. Чкалова та вул.8-ї Слобідської в м. Миколаєві, маючи намір на заволодіння чужим майном, шляхом ривку відкрито заволодів належним ОСОБА_8 золотим ланцюжком, 585 проби, вагою 16,8 гр., вартістю 18 000 грн.

14.07.2016 р. близько 09.00 год., знаходячись в районі перехрестя вул. Чкалова та вул.7-ї Слобідської в м. Миколаєві, маючи намір на заволодіння чужим майном, повторно, відкрито, шляхом ривку, заволодів належними ОСОБА_9 золотим ланцюжком, вагою 12 гр., вартістю 10 000 грн., золотим кулоном, вагою 4 гр., вартістю 4 000 грн.

17.07.2016 р. близько 08.10 год., знаходячись біля будинку № 215 по вул. Чкалова в м. Миколаєві, маючи намір на заволодіння чужим майном, повторно, відкрито, шляхом ривку, заволодів належними ОСОБА_10 золотим ланцюжок, вагою 2 гр., вартістю 2500 грн., золотим кулоном, вагою 2 гр., вартістю 2500 грн.

18.07.2016 р. близько 10.15 год., знаходячись в районі перехрестя вул. Чкалова та вул.7-ї Слобідської в м. Миколаєві, маючи намір на заволодіння чужим майном, повторно, відкрито, шляхом ривку, заволодів належними ОСОБА_11 золотим ланцюжок, вагою 5 гр., вартістю 5 000 грн., золотим хрестиком, вагою 1 гр., вартістю 1000 грн., золотою ладанкою, вагою 1,5 гр., вартістю 1 500 грн., заподіявши матеріальну шкоду в розмірі 7 500 грн.

Суд визнає ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.186 ч.1 КК України, у відкритому викрадені чужого майна (грабежі); ст.186 ч.2 КК України, у відкритому викрадені чужого майна (грабежі), вчиненому повторно.

Вина обвинуваченого доведена дослідженими судом доказами.

Так, за обвинуваченням у викраденні майна ОСОБА_8 :

Обвинувачений визнав себе винним і показав, що 28.06.2016 р. на вул. Чкалова в районі вул. 6-ї Слобідської, у першій половині дня зірвав ланцюжок у ОСОБА_8 , який в подальшому продав на Центральному ринку.

Потерпіла ОСОБА_8 показала, що 28.06.2016 р. об 11.00 год., коли вона йшла по вул. Чкалова, до неї підійшов обвинувачений зірвав з неї золотий ланцюжок, що мав вартість 18 000-19 000 грн., та втік.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.06.2016 р., ОСОБА_8 повідомила про відкрите викрадення у неї 28.06.2016 р. о 10.00 год. біля будинку № 200 по вул. Чкалова в м. Миколаєві золотого ланцюжка, вартістю 18 000 грн.

Згідно протоколу огляду місця події від 28.06.2016 р., місцем події є ділянка місцевості по вул. Чкалова, 200 в м. Миколаєві, на розі з вул. 8-ю Слобідською.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 18.07.2016 р., ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_7 як особу, що вчинив відносно неї злочин.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 24.09.2016 р. ОСОБА_7 , вказав на чоловіка, якому на Центральному ринку в м. Миколаєві, продав викрадений, 28.06.2016 р., золотий ланцюжок.

За обвинуваченням у викраденні майна ОСОБА_9 :

Обвинувачений визнав себе винним і показав, що 14.07.2016 р. близько 09.00-10.00 год. на перехресті вул. Чкалова та вул. 7-ї Слобідської, зірвав з жінки ланцюжок з іконою, який в подальшому продав на Центральному ринку. При цьому, він не бачив, що потерпіла знаходилася в стані вагітності.

Потерпіла ОСОБА_9 показала, що 14.07.2016 р. о 09.00 год. на перехресті вул. Чкалова та вул.7-ма Слобідська, коли вона переходила дорогу обвинувачений зірвав з шиї золотий ланцюжок з кулоном, вартістю 14 000 грн., чим також їй була заподіяна моральна шкода, викликана побоюваннями та дискомфортом, в зв`язку із вчиненням злочину. Під час вчинення злочину, вона знаходилася у стані вагітності, що не могло бути неочевидним для обвинуваченого, оскільки вона знаходилася у відкритому платті.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.07.2016 р., ОСОБА_9 повідомила про відкрите викрадення у неї о 09.00 год. біля будинку № 2 по вул. 7-ма Слобідська в м. Миколаєві золотого ланцюжка.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 18.07.2016 р., ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_7 як особу, яка вчинила відносно неї злочин.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 24.09.2016 р. ОСОБА_7 , вказав на чоловіка, якому на Центральному ринку в м. Миколаєві, продав викрадений, 14.07.2016 р., золотий ланцюжок.

За обвинуваченням у викраденні майна ОСОБА_10 :
Обвинувачений визнав себе винним і показав, що 17.07.2016 р. у першій половині дня в районі зоопарку, у дворах вул. Чкалова та пр. Богоявленського, зірвав з ОСОБА_10 ланцюжок, який їй було повернуто.

Потерпіла ОСОБА_10 показала, що 17.07.2016 р. о 08.10-08.15 год. під аркою на вул. Чкалова в районі автовокзалу, обвинувачений, який йшов їй назустріч зірвав з неї золотий ланцюжок, вартістю 5 000 грн. з кулоном, вартістю 5 000 грн. Ланцюжок їй було повернуто.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.07.2016 р., ОСОБА_10 повідомила про відкрите заволодіння невстановленою особою о 08.10 год. біля будинку № 248 по вул. Чигрина в м. Миколаєві, золотим ланцюжком, вартістю 5 000 грн.

Згідно протоколу огляду місця події від 17.07.2016 р., місцем події є двір будинку АДРЕСА_2 .

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 20.07.2016 р., ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_7 , як особу, що вчинила відносно неї злочин.

Згідно розписки від 30.09.2016 р., ОСОБА_10 повернуто, викрадений у неї золотий ланцюжок.

За обвинуваченням у викраденні майна ОСОБА_11 :
Обвинувачений визнав себе винним і показав, що 18.07.2016 р. близько 10.00-11.00 год., в районі вул. 9-ї Слобідської та вул. Чкалова зірвав ланцюжок з хрестиком і ладанкою з потерпілої ОСОБА_11 .

Потерпіла ОСОБА_11 показала, що 18.07.2016 р. о 10.10 год. на перехресті вул. Чкалова та вул. 7-ї Слобідської, обвинувачений порівнявшись з нею, зірвав з неї ланцюжок, вартістю 5000 грн. з кулоном та хрестиком, вартістю 2500 грн. та втік. Ланцюжок їй було повернуто.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.07.2016 р., ОСОБА_11 повідомила про відкрите заволодіння невстановленою особою о 10.15 год. на перехресті вул. 8-ма Слобідська та вул. Чкалова в м. Миколаєві, золотим ланцюжком, ладанкою та хрестиком, вартістю 7 000 грн.

Згідно розписки від 26.09.2016 р., ОСОБА_11 повернуто, викрадений у неї золотий ланцюжок.

Також, згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 26.08.2017 р. ОСОБА_7 вказав на обставини вчинення ним злочинів.

Дослідивши вказані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена поза розумним сумнівом його показами про вчинення ним злочинів за встановлених обвинуваченням обставинах, відомостями викладеними у повідомленнях потерпілих про вчинення злочинів, показами допитаних в судовому засіданні потерпілих, відомостями про впізнання потерпілими обвинуваченого, як особи що вчинила відносно них злочин.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, відшкодування заподіяної шкоди, обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину, щодо жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинуваченим вчинено неодноразові тяжкі злочини та злочин середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який не судимий, характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують покарання, обставину, що обтяжує покарання і з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги наявність декількох обставин, що суттєво пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості злочину, а саме щире каяття та відшкодування заподіяної шкоди, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає можливим призначити йому покарання за ст.186 ч.2 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, в розмірі нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією цієї статті.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, суд вважає необхідним визначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Позов потерпілої ОСОБА_10 про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди заподіяної злочином, в розмірі 10 000 грн., суд вважає таким, що на підставі ст.1166 ЦК України, підлягає задоволенню, частково в розмірі 4000 грн., оскільки встановлено, що така шкода була заподіяна діями обвинуваченого, в межах пред`явленого обвинувачення, в розмірі 5000 грн та обвинуваченим було відшкодовано потерпілій 1000 грн.

Позов потерпілої ОСОБА_10 про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, заподіяної злочином, в розмірі 5000 грн., суд вважає таким, що на підставі ст.1167 ЦК України, підлягає задоволенню частково, в розмірі 1000 грн. з врахуванням глибини та тяжкості моральних страждань потерпілої, викликаних вчиненням відносно неї тяжкого злочину та протиправним заволодінням її майном.

Позов потерпілої ОСОБА_11 про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди заподіяної злочином, в розмірі 2500 грн., суд вважає таким, що не підлягає задоволенню, з врахуванням розміру позовних вимог потерпілої та повним відшкодуванням їй обвинуваченим шкоди в розмірі цих вимог.

Позов потерпілої ОСОБА_11 про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, заподіяної злочином, в розмірі 7500 грн., суд вважає таким, що на підставі ст.1167 ЦК України, підлягає задоволенню частково, в розмірі 1000 грн. з врахуванням глибини та тяжкості моральних страждань потерпілої, викликаних вчиненням відносно неї тяжкого злочину та протиправним заволодінням її майном.

Позов потерпілої ОСОБА_9 про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди заподіяної злочином, в розмірі 14 000 грн., суд вважає таким, що на підставі ст.1166 ЦК України, підлягає задоволенню, частково в розмірі 13 000 грн., оскільки встановлено, що така шкода була заподіяна діями обвинуваченого, в межах пред`явленого обвинувачення та обвинуваченим було відшкодовано потерпілій 1000 грн.

Позов потерпілої ОСОБА_9 про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, заподіяної злочином, в розмірі 10 000 грн., суд вважає таким, що на підставі ст.1167 ЦК України, підлягає задоволенню частково, в розмірі 1000 грн. з врахуванням глибини та тяжкості моральних страждань потерпілої, викликаних вчиненням відносно неї тяжкого злочину та протиправним заволодінням її майном.

Позов потерпілої ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди заподіяної злочином, в розмірі 18 000 грн., суд вважає таким, що на підставі ст.1166 ЦК України, підлягає задоволенню, частково в розмірі 17 000 грн., оскільки встановлено, що така шкода була заподіяна діями обвинуваченого та обвинуваченим було відшкодовано потерпілій 1000 грн.

Крім того, ОСОБА_7 , пред`явлно обвинувачення у тому, що він 29.06.2016 р. близько 09.50 год., знаходячись біля ЗОШ №10 по вул. Батуріна, 20 в м. Миколаєві, маючи намір на заволодіння чужим майном, повторно, відкрито, шляхом ривку намагався заволодіти належними ОСОБА_12 золотим ланцюжком, вагою 12 гр., вартістю 6 000 грн. та золотим хрестиком, вагою 1 гр., вартістю 1 000 грн., проте злочин до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі.

Вказане обвинувачення ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2, 186 ч.2, у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, суд знаходить недоведеним.

Так, обвинувачений у межах пред`явленого обвинувачення фактично винним себе не визнав, і показав, що на початку липня 2016 року близько 10.00-11.00 год., біля школи № 10 намагався зірвати ланцюжок у ОСОБА_12 , проте в останній момент відмовився від доведення злочину до кінця.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.06.2016 р., ОСОБА_12 повідомила, що невстановлена особа о 09.50 год. біля ЗОШ №10 намагалася відкрито, шляхом ривку заволодіти золотим ланцюжоком з хрестиком.

Згідно протоколу огляду місця події від 29.06.2016 р., місцем події є ділянка місцевості біля ЗОШ №10 в м. Миколаєві по вул. Батуріна, 20.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 20.07.2016 р., ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_7 як особу, яка 29.06.2016 р. о 09.50 год. намагалася зірвати з шиї золотий ланцюжок.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 26.08.2017 р. ОСОБА_7 вказав як 29.06.2016 р. близько 09.50 год., знаходячись біля школи між пр. Богоявленським та пр. Миру намагався зірвати з жінки золотий ланцюжок, проте не зміг це зробити, так як ланцюжок залишився у жінки.

Аналізуючи дослідженні докази суд приходить до таких висновків.

Так, відповідно до вимог ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в порядку, передбаченому цим Кодексом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, та відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду.

Згідно ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Згідно ст.91, 92 КПК України, обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.

Згідно ст.17 КК України, особа, яка добровільно відмовилася від доведення злочину до кінця, підлягає кримінальній відповідальності лише в тому разі, якщо фактично вчинене нею діяння містить склад іншого злочину. Добровільною відмовою є остаточне припинення особою за своєю волею готування до злочину або замаху на злочин, якщо при цьому вона усвідомлювала можливість доведення злочину до кінця.

При цьому, жодним з поданих суду стороною обвинувачення доказів, не доведено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_7 вчинивши замах на вчинення злочину, не довів його до кінця з причин, що не залежали від його волі, у чому йому і пред`явлено обвинувачення.

З показів обвинуваченого, які ніким не спростовані, вбачається, що він вчинивши замах на заволодіння майном потерпілої ОСОБА_12 , добровільно відмовився від доведення цього злочину до кінця.

Потерпіла ОСОБА_12 будучи неодноразово викликаною, у встановленому порядку, у судове засідання не з`явилася та стороною обвинувачення відповідно до вимог ст.23 КПК України, щодо обов`язку забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення, за правилами допиту яких допитується і потерпілий відповідно до вимог ч.2 ст.353 КПК України, присутність потерплої у судовому засідання не забезпечена.

Внаслідок цього, судом не отриманні її покази, щодо події кримінального правопорушення відповідно до пред`явленого обвинувачення та не з`ясовані обставини недоведення обвинуваченим злочину до кінця, а так і не спростовані його покази, щодо добровільної відмови від вчинення злочину.

Не спростовують покази обвинуваченого і інші досліджені докази, оскільки відповідно до повідомлення потерпілої про вчинення кримінального правопорушення і її пояснень при впізнанні нею обвинуваченого, нею також не зазначені причини і обставини відмови обвинуваченого від доведення злочину до кінця, враховуючи, що потерпілою при цьому було зазначено лише про намагання обвинуваченого вчинити злочин, без розкриття змісту його дій.

Не доводить поза розумним сумнівом обставини вчинення злочину, зазначені в обвинуваченні, і відомості отримані при проведенні слідчого експерименту з обвинуваченим, оскільки останнім повідомлено, що він не зміг зірвати ланцюжок з жінки, внаслідок того що вказана річ залишилася у неї. Проте вказані відомості також не містять безсумнівного опису обставин вчинення обвинуваченим дій з заволодіння майном і мотивів їх припинення, щоб давало підстави стверджувати про встановлення таких обставин судом.

Внаслідок цього, суд відкидає ці докази, як такі що поза розумним сумнівом не доводять вину обвинуваченого.

Більш того, пред`явленим обвинуваченням взагалі не встановлено обставин вчинення злочину у якому обвинувачується ОСОБА_7 , відповідно до вимог Закону, що позбавляє суд можливості зробити висновки про наявність в його діях складу кримінального правопорушення, внаслідок того, що пред`явленим ОСОБА_7 обвинуваченням за ст.15 ч.2, 186 ч.2 КК України, у якому відповідно до вимог ст.91 КПК України, ч.2 ст.15 КК України, повинні бути встановлені обставини виконання обвинуваченим усіх дії, які він вважав необхідним для доведення злочину до кінця, причини не закінчення злочину, що не залежали від його волі, такі обставини не встановлені.

Зазначено лише, що ОСОБА_7 намагався вчинити злочин та не довів його до кінця з причин незалежних від його волі, але в світлі досліджених судом доказів без сумніву не встановлено, що причини не доведення злочину до кінця дійсно не залежали від волі обвинуваченого та що формулювання обвинувачення, як "намагання" вчинити злочин, без встановлення обставин вчинення обвинуваченим певних дій, дозволяє визначитися з обсягом його дій, кваліфікувати ці дії або взагалі визначитися у вчиненні яких дій, обвинувачується ОСОБА_7 .

Враховуючи, що судом не був досліджений жоден доказ, який доводить вину обвинуваченого поза розумним сумнівом, в межах пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, обставини якого відповідно до вимог Закону, не встановлені, суд усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_7 тлумачить на його користь, та вважає необхідним обвинуваченого виправдати в зв`язку з недоведеністю в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення.

Керуючись ст.374, 375 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.1, 186 ч.2 КК України та призначити покарання:

за ст.186 ч.1 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік,

за ст.186 ч.2 КК України, з застосування ст.69 КК України, - у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки.

Строк покарання обчислювати з моменту затримання, в який на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 24.12.2015 р.) зарахувати строк попереднього ув`язнення засудженого з 18.07.2016 р. по 13.09.2016 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2, 186 ч.2 КК України та виправдати за недоведеністю в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_10 на відшкодування матеріальної шкоди - 4000 грн, на відшкодування моральної шкоди -1000 грн.; на користь потерпілої ОСОБА_8 на відшкодування матеріальної шкоди - 18 000 грн.; на користь потерпілої ОСОБА_11 на відшкодування моральної шкоди - 1000 грн., позов в частині відшкодування матеріальної шкоди, - залишити без задоволення; на користь потерпілої ОСОБА_9 на відшкодування матеріальної шкоди - 13 000 грн; на відшкодування моральної шкоди - 1000 грн.,

Речові докази: золотий ланцюжок, - повернути потерпілій ОСОБА_10 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту вручення копії вироку.

Головуючий: