Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/106/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.01.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю: захисника адвоката ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29.11.2016 року, якою

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Знам`янка Кіровоградської області, громадянину України, українцю, з середньою освітою, не одруженому, раніше судимому:
1) 04.06.2008 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 186; ст. 75 КК України до 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік;
2) 27.04.2009 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 186; ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 18.03.2013 року по відбуттю строку покарання;
3) 18.06.2015 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,
відмовлено у задоволені подання адміністрації Олександрівського виправного центру №104 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.

ВСТАНОВИЛА:
Начальник Олександрівського виправного центру № 104 та голова спостережної комісії при Олександрівській РДА Кіровоградської області звернулися до суду першої інстанції з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_9 , мотивуючи тим, що за час відбування покарання засуджений відбув 2/3 частини призначеного судом строку покарання, довів своє виправлення, позитивно себе зарекомендував.

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29.11.2016 року в задоволенні вказаного подання відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що ухвала про заміну невідбутої частину покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі щодо засудженого ОСОБА_9 була винесена 13.07.2016 року, а подання до суду надійшло 15.10.2016 року. Відтак, на час розгляду подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 не минуло року з дня постановлення ухвали про направлення його в місця обмеження волі в порядку заміни покарання більш м`яким. Крім того зазначено, що ОСОБА_9 відбуває покарання в ВЦ № 104 з 10 серпня 2016 року, тобто лише 3,5 місяці, є особою раніше неодноразово судимою, у зв`язку з чим зазначено, що за такий короткий термін адміністрація не змогла прийняти всі необхідні міри направлені на його ресоціалізацію. За вказаних обставин, дійшов висновку, що адміністрація ВЦ № 104 передчасно дійшла висновку про виправлення засудженого.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, відбуваючи покарання в Кіровоградській ВК (№6) та Устинівському ВЦ № 104 сумлінно працював по благоустрою установи, про що свідчать 3 заохочення, жодного разу не порушував режим утримання. Вважає, що відповідно до норм закону він заслуговує на умовно дострокове звільнення, оскільки до кінця строку відбування покарання залишилось 7 місяців та своєю поведінкою та сумлінним ставлення до праці повністю довів, що став на шлях виправлення.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника засудженого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу засудженого та просив її задовольнити, думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_9 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ч. 5 ст. 82 КК України до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому таке звільнення може бути застосоване до засуджених після фактичного відбуття не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин середньої тяжкості.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року передбачено, що особи, яким покарання було замінено більш м`яким, можуть бути умовно-достроково звільненні і від цього більш м`якого покарання за правилами, передбаченими ст. 81 КК України.

Згідно з ч. 8 ст. 154 КВК України особи, звільненні від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направленні у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

При регламентуванні порядку і умов відбування та виконання кримінальних покарань норми КК України та КВК України співвідносяться між собою як загальні та спеціальні і, відповідно, при конкуренції норм загальних і спеціальних застосовуються спеціальні норми.

Стаття 154 КВК України є спеціальною нормою щодо можливості повторного застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким з дотриманням певного проміжку часу при наявності двох умов: 1) засуджений має бути особою, яка або була звільнена від відбування покарання з випробуванням, або відбуває покарання в порядку заміни не відбутої частини покарання більш м`яким і при цьому 2) була направлена у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів подання, вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.06.2015 року ОСОБА_9 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 06 місяців (а.п. 8-10).
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровоград від 12.02.2016 року зараховано засудженому ОСОБА_9 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 18.06.2015 року до набрання вироком законної сили, а саме до 24.09.2015 року, де у відповідності до ч. 5 ст.72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі (а.п. 11).
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровоград від 14.07.2016 року, згідно ст. 82 КК України засудженому ОСОБА_9 замінено не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме обмеженням волі строком на 1 рік 2 місяці (а.п. 12).
Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 25.08.2016 року зараховано у строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_9 час слідування під вартою до виправного центру з 13.07.2016 року по 10.08.2016 року, а саме строком 56 днів (а.п. 13-14).
Як встановлено матеріалами подання, 10.08.2016 року засуджений ОСОБА_9 прибув до Олександрівського ВЦ (№ 104) для відбування покарання у вигляді обмеження волі.
Таким чином, виходячи зі змісту положень ч. 8 ст. 154 КВК України та огляду на викладене, ОСОБА_9 на даний час відбуває покарання в порядку заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі покаранням у виді обмеження волі та є особою, яка була направлена у місця обмеження волі до Олександрівському ВЦ № 104, а тому на думку колегії суддів підпадає під критерії обмеження у часі у праві умовно-дострокового звільнення або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції у відповідності до вимог закону прийняв правильне рішення про відмову в задоволенні подання адміністрації Олександрівського виправного центру №104 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_9 , оскільки з дня винесення ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.07.2016 року, про заміну засудженому ОСОБА_9 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким на обмеження волі не минуло одного року.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що право засудженого ОСОБА_9 на умовно-дострокове звільнення не порушується, оскільки за ним залишається таке право при настанні строків, передбачених у Законі.
За таких обставин, доводи засудженого ОСОБА_9 , викладені в його апеляційній скарзі, як підстави для застосування до нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, на переконання колегії суддів, є необґрунтованими та такими, які не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_9 не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів.
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29.11.2016 року, якою відмовлено у задоволенні подання адміністрації Олександрівського виправного центру № 104 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_9 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2