Справа № 462/1684/17
У Х В А Л А
20 квітня 2017 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові скаргу потерпілої ОСОБА_3 на постанову слідчого Залізничного ВП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_4 від 17.03.2017 року про закриття кримінального провадження №0004218,

встановив:
ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 17.03.2017 року про закриття кримінального провадження №0004218 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України. Свою скаргу мотивує тим, що слідчим не проведено всіх необхідних слідчих дій і не встановлено дійсних обставин події. В результаті цього слідчий зробив невірні висновки про те, що в даному випадку складу злочину немає, оскільки це не відповідає фактичним обставинам, встановленим у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримала, покликаючись на мотиви такої, яку просить задовольнити.

Слідчий, постанова якого про закриття кримінального провадження оскаржується, в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши доводи скаржника, дослідивши скаргу, долучені до неї матеріали, матеріали кримінального провадження №0004218, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно вимог ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0004218, 23.11.2016 року за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР за вказаним номером внесено відомості про те, що заявник просить вжити заходи до ОСОБА_5 , яка, на її думку, 18.02.2000 року підробила заповіт, чим незаконно набула право власності на будинок АДРЕСА_1 .
Кримінальне правопорушення кваліфіковане за ч.4 ст.358 КК України.
Постановою слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 17.03.2017 року дане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.
Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, інших актів законодавства. Зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ч.1 ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

З аналізу ч.1 ст.223 КПК України слідує, що значення слідчих (розшукових) дій полягає в тому, що вони є основним способом збирання доказів і звідси основним засобом дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань.

Згідно вимог ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В ст.284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.

Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування були допитані свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 . Разом з тим, слідчим не було дано жодної оцінки цих показань, а наведено лише їх зміст і не усунуто розбіжностей в показаннях шляхом проведення передбачених КПК України слідчих дій.

Також слідчий наводить у постанові зміст зібраних під час досудового розслідування документів, проте жодним чином їх не оцінює.

Відтак, слідчим не дано оцінки кожному доказу і сукупності зібраних у кримінальному провадженні доказів, виклад обставин у постанові зводиться до констатації наявності певних доказів, після чого слідчий без будь якого аналізу і обгрунтування формально робить висновок про те, що в ході досудового розслідування встановлено наявність цивільно-правових відносин. Такий його висновок фактично ґрунтується лише на показаннях свідка ОСОБА_5 та змісті рішення Залізничного районного суду м.Львова від 18.02.2004 року, яке залишено без змін Апеляційним судом Львівської області.

Поряд з цим, наявність цивільно-правових відносин між ОСОБА_6 і ОСОБА_5 з приводу спадкового майна ще не свідчить про відсутність складу злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, оскільки ОСОБА_3 , звертаючись із заявою про вчинення злочину, вказувала саме на підробку ОСОБА_5 заповіту, чим остання, на її думку, незаконно набула право власності на будинок АДРЕСА_1 .
Поряд з цим, жодних обставин з приводу укладення заповіту слідством досліджено не було.

Слідчий під час досудового розслідування обмежився допитом вказаних осіб, проте не розширив шляхом проведення слідчих (розшукових) дій коло осіб, котрим можуть бути відомі обставин, що підлягають доказуванню і мають значення для даного кримінального провадження, не зібрав і не оцінив додаткових письмових доказів.

В оскаржуваній постанові підставою до закриття кримінального провадження слідчий зазначив п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Проте, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, які обставини встановлені досудовим слідством, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні, чого в оскаржуваній постанові не вбачається.

Відтак, враховуючи наведене, вважаю, що слідчий прийшов до передчасного висновку, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення, оскільки, з огляду на вказану неповноту розслідування і неналежну оцінку доказів, ним не могли бути об`єктивно встановлені дійсні обставини події.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено неповноту проведення слідчим ОСОБА_4 досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004218, а саме, ним не встановлено всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на прийняття рішення у кримінальному провадженні, не оцінено, в порушення ст.94 КПК України, кожного доказу та не використано такої сукупності доказів, яка б не залишала місця сумнівам і обґрунтовувала би зроблені висновки про те, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення.

Оскільки під час кримінального провадження слідчим не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, не надана їм належна правова оцінка, то його постанова від 17.03.2017 року про закриття кримінального провадження винесена передчасно, не може вважатися законною і підлягає скасуванню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 93, 94, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Залізничного ВП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_4 від 17.03.2017 року про закриття кримінального провадження №0004218, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Витребувані матеріали кримінального провадження №0004218 направити в Залізничний ВП ГУ НП у Львівській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1