№ 5 8581 ск 16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНи
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянула в судовому засіданні 25 січня 2017 року в м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 17 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 6 вересня 2016 року.
Вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 17 червня 2016 року

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України на 9 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 6 вересня 2016 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.
За вироком суду, ОСОБА_4 визнано винним у тому, що він 24 жовтня 2015 року, приблизно о 18 год., знаходячись в приміщенні літньої кухні власного господарства за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті давніх неприязних відносин, умисно заподіяв смерть ОСОБА_5 .

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про зміну судових рішень у зв`язку невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, внаслідок суворості. При цьому посилається на те, що судами не враховано у повній мірі особу засудженого та обставини вчинення злочину, в результаті чого засудженому призначено занадто суворе покарання, а також призначено до відшкодування суму моральної шкоди, яка є завищеною.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Доводи касаційної скарги засудженого про порушення щодо засудженого загальних засад призначення покарання, на думку колегії суддів, є непереконливими.

Як убачається з наданих суду касаційної інстанції копій судових рішень, при призначенні засудженому покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та дані про особу засудженого.

Так, обґрунтовуючи висновок щодо виду і міри покарання ОСОБА_4 та призначаючи йому покарання у виді позбавлення волі, суд виходив з того, що засуджений є пенсіонером, учасником бойових дій, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, злочин вчинив вперше, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, має захворювання відповідно до похилого віку, що суд розцінив як обставини, які пом`якшують покарання засудженому. Обставиною, яка обтяжує покарання засудженому судом визнано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Також, судом враховано конкретні обставини кримінального провадження.

Врахувавши всі зазначені обставини в сукупності, у тому числі і ті на які засуджений посилається у своїй касаційній скарзі, суд обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення та перевиховання засудженого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, та правильно призначив покарання у виді позбавлення волі.

На думку колегії суддів, суд призначаючи засудженому ОСОБА_4 покарання, вимог статей 65-67 КК України не порушив, оскільки призначене йому покарання відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, всім обставинам кримінального провадження і є необхідним для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, як це передбачено ст. 65 КК України.

Підстав вважати призначене засудженому ОСОБА_4 покарання явно несправедливим через його суворість, про що засуджений зазначає у касаційній скарзі, не вбачається.

Крім того, вирішуючи питання про цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди, суд виходив з понесених потерпілим моральних страждань у зв`язку з втратою батька, у якого потерпілий перебував на утриманні. Таке рішення суду ґрунтується на вимогах закону.

На думку колегії суддів, цивільний позов по справі вирішено правильно, а тому підстав для скасування або зміни постановленого судового рішення у цій частині не вбачається.

При розгляді апеляції засудженого, суд апеляційної інстанції перевірив доводи скарги, аналогічні доводам викладеним у касаційній скарзі, належним чином вмотивував своє рішення з наведенням докладних мотивів з яких апеляційну скаргу засудженого залишено без задоволення, а вирок місцевого суду без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Отже, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, п. 6 розділу ХII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 17 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 6 вересня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3