490/2887/17
н/п 1-кп/490/590/2017

УХВАЛА
15 травня 2017 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
із секретарем ОСОБА_2
ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.190 КК України, -
З участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
У провадженні суду знаходиться вказана кримінальна справа.
У підготовчому судовому засіданні прокурор вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстави для закриття кримінального провадження відсутні, справа підсудна Центральному районному суду, а тому просив призначити судовий розгляд обвинувального акту.
Потерпілі у підготовче судове засідання не з`явились, надали заяви про проведення засідання у їх відсутність.
Обвинувачений не заперечував проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.
Вислухавши думки учасників процесу, суд приходить до наступного.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, крім іншого, в обвинувальному акті має бути наведено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до положень ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні, крім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюєтьсякримінальне провадження.
Виходячи зі змісту п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення судом виправдувального чи обвинувального вироку, у мотивувальній частині вироку має бути зазначено формулювання обвинувачення, що пред`явлене особі. При цьому, в обвинувальному вироку має бути зазначено формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, його форми вини і мотивів.
Обвинувальний акт, що надійшов до суду, не містить чіткого (конкретного) викладення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, які згідно положень ст. 91 КПК України та з огляду на правову кваліфікацію дій обвинуваченого, зазначену в обвинувальному акту, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Так, в обвинувальному акті, ні при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, ні у формулюванні обвинувачення, не зазначено місце вчинення кримінальних правопорушень. Зазначення місця вчинення кримінального правопорушення має істотне значення, в тому числі для визначення територіальної підсудності справи.
З огляду на наведене, відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, зазначений вище обвинувальний акт підлягає поверненню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 314 КПК України, -
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя: