У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3.,

суддів: ОСОБА_4., ОСОБА_5.,

розглянувши у судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_1 про перегляд судових рішень, постановлених щодо ОСОБА_2,

в с т а н о в и л а:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року ОСОБА_2 засуджено за частиною другою статті 185 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі статті 75 КК ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку один рік шість місяців.

Вироком Апеляційного суду м. Києва від 1 жовтня 2015 року вирок місцевого суду скасовано у частині призначеного покарання й постановлено новий вирок, яким ОСОБА_2 призначено покарання за частиною другою статті 185 КК у виді позбавлення волі на строк три роки.

У решті вирок щодо ОСОБА_2 залишено без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2016 року судові рішення залишено без зміни.

У поданій до Верховного Суду України (далі - Суд) заяві захисник ОСОБА_1 просить переглянути судові рішення у справі з підстави, передбаченої пунктом 2 статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), стверджуючи, що касаційний суд у різних провадженнях припустився неоднакового застосування норм статті 290 КПК, які регламентують порядок відкриття матеріалів іншій стороні, та норми пункту 4 частини першої статті 75 КПК, якою визначено обставини, що виключають участь судді у кримінальному провадженні.

На обґрунтування неоднаковості правозастосування заявник надав одержані з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 жовтня 2014 року та від 17 грудня 2015 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви і додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Підстава, передбачена пунктом 2 статті 445 КПК, може бути застосована для перегляду Судом судових рішень, що набрали законної сили, за наявності наступних чинників у їх сукупності:

1) судом касаційної інстанції у різних справах (провадженнях) застосована одна й та сама норма (норми) чинного КПК;

2) при застосуванні такої норми (норм) касаційний суд припустився неоднакового (різного, відмінного) їх застосування;

3) унаслідок застосування такої норми (норм) КПК судом касаційної інстанції ухвалено судові рішення, які є різними за своїм змістом.

Як видно з ухвали касаційного суду від 17 грудня 2015 року, наданої захисником для порівняння, у ній зроблено висновок стосовно правильності рішення суду апеляційної інстанції про скасування вироку місцевого суду з мотивів істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, в тому числі й вимог норм статті 290 КПК, в аспекті принципу допустимості доказів.

На противагу цьому, у судовому рішенні суду касаційної інстанції, що оспорюється, питання допустимості доказів взагалі не досліджувалось, оскільки місцевим судом, відповідно до вимог частини третьої статті 349 КПК, було ухвалено рішення про визнання їх дослідження недоцільним.

В іншій ухвалі касаційного суду від 7 жовтня 2014 року, долученій захисником до заяви, визнано наявність безумовної підстави для самовідводу судді, оскільки раніше вона заявляла самовідвід у цивільній справі, де брала участь одна зі сторін кримінального провадження, у якій вона постановила вирок.

Водночас, висновки щодо правильності застосування судом касаційної інстанції норм статті 75 КПК з приводу наявності підстав для відводу (самовідводу) одного із суддів зі складу колегії суддів апеляційного суду, оспорювана ухвала не містить, у зв'язку з тим, що наведені доводи не вказувались у касаційній скарзі захисника.

За таких обставин провадження за заявою не може бути відкрито у зв'язку з відсутністю визначених законом підстав.

Керуючись статтею 451 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити захиснику ОСОБА_1 у допуску справи до провадження Верховного Суду України за його заявою про перегляд судових рішень, постановлених щодо ОСОБА_2.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5