Справа № 591/5906/16-к
Провадження № 1-кп/591/136/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2017 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми матеріали кримінального провадження № 0004208 від 26.9.2016 року за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця Сумської області, смт. Липова Долина, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого у АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого, іпн НОМЕР_1

за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2016 року ОСОБА_4 близько 12 годинизнаходився в кв. АДРЕСА_3 , де разом з ОСОБА_5 вживав спиртні напої. Маючи доступ до кімнат в квартирі, ОСОБА_4 зайшов до кімнати-вітальні, де на кріслі побічив ноутбук «ASUS» A 53Z», в цей час в нього виник умисел на таємне викрадення вищевкзаного ноутбуку. Знаючи про те, що господар квартири знаходиться в іншій кімнаті, ОСОБА_4 скориставшись цим, підійшов ближче до крісла з ноутбуком та взяв його . Знаючи , що за його діями ніхто не спостерігає, сховав вкзаний ноутбук під пояс штанів під светром, в які був одягнений, вийшов з квартири та направився у своїх справах, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми неправомірними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 матеріальних збитків , відповідно до вартості товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/3633е від 07.10.2016 року ноутбук марки «ASUS» A 53Z на суму 3750 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному, з корисливою метою викраденні майна, що належить потерпілому ОСОБА_5 , ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна.

Такі дії ОСОБА_4 , органами досудового слідства кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України - тобто крадіжка.

Обвинувачений та потерпілий уклали угоду про примирення від 31.10.2016 року. Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у зазначеному діянні, вибачився перед потерпілим ОСОБА_5 , відшкодував завдану матеріальну шкоду під час підписання зазначеної угоди. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в сумі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Прокурор вважає, що зміст угоди про примирення відповідає положенням діючого законодавства та підлягає затвердженню, а заявлене клопотання щодо постановлення вироку на підставі угоди задоволенню.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши подані матеріали, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а угода затвердженню з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
Суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 незаконно викрав чуже майно потерпілого ОСОБА_5 , а тому його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України.

При цьому, обвинувачений розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у судовому засіданні йому додатково роз`яснені, визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надає згоду на призначення покарання, узгодженого сторонами угоди про примирення.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про примирення. Узгоджені сторонами (обвинуваченим, потерпілим) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, та заявлені в межах санкції статті ч. 1 ст. 185 КК України, тобто, умови даної угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам діючого кримінально- процесуального, матеріального законодавства та особі обвинуваченого.

Суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим.

Речові докази : ноутбук «ASUS» A 53Z» , який зберігається у потерпілого ОСОБА_5 слід залишити останньму на праві власності.

Згідно з ст..100 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути витрати, пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 175,92 грн. .

Керуючись ст.ст. 368, 374, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 31 жовтня 2016 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в сумі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень (вісімсот п`ятдесят грн.)

Речові докази : ноутбук «ASUS» A 53Z» , який зберігається у потерпілого ОСОБА_5 слід залишити останньму на праві власності.

Стягнути з ОСОБА_4 ( НОМЕР_2 ) на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 175,92 грн.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_6 -Когер