11-кп/775/289/2017(м)
266/2099/16-к

Категорія: ч.2 ст.185 КК України
Суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2017 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
та справах про адміністративні правопорушення
Апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А:
Відповідно до вироку суду, ОСОБА_8 12 квітня 2016 року приблизно об 11.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні закусочної «Хілтон» по проспекту Нахімова, будинок 35 в Приморському районі м.Маріуполя, зі столу, таємно, повторно, викрав майно ОСОБА_9 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 513 гривень.
Не погодившись з судовим рішенням, прокурор Донецької області ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити оскаржуване судове рішення у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 08.06.2016 року більш суворим за оскаржуваним вироком, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 2 років обмеження волі. В строк остаточно призначеного покарання зарахувати покарання, відбуте повністю за попереднім вироком Приморського районного суду м.Маріуполя від 08.06.2016 року. В іншій частині вирок залишити без змін.
На обгрунтування апеляційних вимог зазначив, що обвинувачений за оскаржуваним вироком вчинив кримінальне правопорушення 12.04.2016 року, тобто до 08.06.2016 року, дати ухвалення щодо нього попереднього вироку, тому при постановлені оскаржуваного вироку суд повинен був призначити остаточне покарання відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України за правилами ст.72 цього ж Кодексу.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційні вимоги та просив їх задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Фактичні обставини вчиненого обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення, доведеність його вини та кваліфікація злочинних дій, прокурор не оскаржує, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст. 404 КПК України вирок в цій частині в апеляційному порядку не перевіряється.
Що стосується апеляційних вимог прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, то колегія суддів вважає їх слушними.
Так, ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, останній раз 08.06.2016 року Приморським районним судом м.Маріуполя Донецької області до 240 годин громадських робіт, покарання відбув повністю.
За оскаржуваним вироком ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення 12.04.2016 року, тобто до 08.06.2016 року, дати ухвалення щодо нього попереднього вироку.
Згідно вимог ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
За таких обставин, при призначені покарання ОСОБА_8 суду першої інстанції необхідно було застосувати вимоги ч.4 ст.70 КК України та призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення; зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення; в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.
Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про необхідність погіршення становища обвинуваченого, при цьому просить вирок змінити. Вказані апеляційні вимоги прокурора суперечать п. 1 ч. 1 ст. 420 КПК України, згідно якого суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення. Отже, при наявності обґрунтованих апеляційних доводів прокурора,
вимоги апеляційної скарги не ґрунтуються на кримінальному процесуальному законі та суперечать роз`ясненням, викладеним у постанові Пленуму Верховного Суду України №1 від 15.05.2006 «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку».
Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
На підставі викладеного, враховуючи, що прокурор порушує питання про погіршення становища обвинуваченого, але не ставить питання про скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку суду та задоволення апеляційної скарги прокурора.
Керуючись статями 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Вирок Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 31.03.2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4