Справа № 183/6220/16
№ 1-кп/183/259/17
В И Р О К
іменем України
31 березня 2017 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000393 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чаплинка Юр`ївського району Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, з середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 обвинувачується у наступному. 18 вересня 2015 року о 09 годині 00 хвилин водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Еталон» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на зупиночному майданчику, розташованого навпроти відділення «Укрпошта» по вул. Сучкова, 34 в м. Новомосковськ Дніпропетровської області, де діючи необережно, не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, перед початком руху та зміною напрямку руху їзди заднім ходом не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не діючи таким чином, щоб не піддавати загрози життю та здоров`я громадян, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який стояв на зупиночному майданчику.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у виді закритого уламкового підвертлюгового перелому лівої стегнової кістки, які відносяться до середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки зростання відламків у місцях переломів відбувається у строк більше ніж 21 день.
Своїми діями водій ОСОБА_6 порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, а саме «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», та п. 10.9. Правил дорожнього руху України: «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб», що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з угодою про примирення, укладеною 31.10.2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 .

Відповідно до вказаної угоди ОСОБА_6 щиро розкаявся в тому, що вчинив злочин відносно ОСОБА_5 , попросив в останнього вибачення і потерпілий його вибачив. Також, за умовами угоди обвинувачений на протязі року з дня набрання вироком законної сили зобов`язався відшкодувати спричинену потерпілому матеріальну та моральну шкоду у розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень, а саме на протязі шести місяців 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень та на протязі наступних шести місяців 5000 (п`ять тисяч) гривень. Крім того, потерпілий та обвинувачений узгодили призначення останньому покарання у виді штрафу у розмірі двісті неоподаткованих мінімумів доходів громадян, без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, встановлені ст. 473 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення, укладену між ним та ОСОБА_6 .
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав частково, просив затвердити угоду про примирення з потерпілим та призначити йому узгоджене в угоді покарання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні висловив думку про можливість затвердження угоди про примирення з призначенням узгодженого покарання.

Захисник ОСОБА_4 також просив суд затвердити угоду про примирення.

У обвинуваченого та потерпілого в підготовчому судовому засіданні з`ясовані всі питання, визначені ст. 474 КПК України та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, відповідно до ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, угода відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження або відмови в затвердженні угоди суд не вбачає.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Так, ОСОБА_6 раніше не судимий, вчинив злочин невеликоїтяжкості, одружений, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, негативних характеризуючих матеріалів щодо нього суду не надано. Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття обвинуваченого, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому узгоджену між сторонами міру покарання в угоді про примирення.

Також, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним витрати на проведення судових експертиз в сумі 982,08 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення, укладену 31 жовтня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі двісті неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави витрати на проведення судових автотехнічних експертиз (висновки №5/10.1-173 від 23.02.2016 року, №5/10.1-287 від 28.03.2016 року) в сумі 982 гривні 08 копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише в порядку та з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку видати обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1