Справа № 136/691/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2017 року м. Липовець
Липовецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000039, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2014 року про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродження та жителя АДРЕСА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.191 КК України, ч.5 ст.27, ч.1 ст.366 КК України
за участю прокурора ОСОБА_5
представника потерпілого - Комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Липовецької районної ради Вінницької області ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
До Липовецького районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, а також ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.191 КК України, ч.5 ст.27, ч.1 ст.366 КК України.
11.05.2017 року ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області вказане кримінальне провадження було призначене до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_7 звернувсь до суду з клопотанням про повернення прокурору обвинувального акту, оскільки останній не відповідає вимогам статті 291 КПК України, зокрема пред`явлене обвинувачення є неконкретним, а реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам статті 109 цього Кодексу.
Прокурор вказав не необґрунтованість клопотання захисника, оскільки не зазначення в реєстрі матеріалів досудового розслідування усіх процесуальних рішень та дій не є підставою для повернення обвинувального акту. Враховуючи те, що обвинувальний акт відповідає вимогам статті 291 КПК України, підстав для його повернення прокурору не має.
Заслухавши думку інших учасників судового провадження, які клопотання захисника підтримали, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 314 ч.3 п.3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Як вбачається зі статті 110 ч.4 КПК України обвинувальний акт повинний відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України.

Згідно статті 291 ч.2 п.5 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

У частині 1 статті 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті, відповідно до пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

З пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 8 "Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві" слідує, що суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом, зокрема воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Судом встановлено, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані за частиною 1 статті 366 КК України, як внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей. В пред`явленому їй обвинуваченні зазначається, що вона разом з ОСОБА_4 склала та підписала офіційний документ, а саме Акт № б/н за грудень 2013 року про приймання виконаних будівельних робіт, з внесенням до нього недостовірних відомостей - "Виконавець виконав умови Договору підряду № 175 у повному обсязі, а Замовник їх прийняв". При цьому ОСОБА_3 достовірно знала, що будівельні роботи з ремонту ФАПу Центру первинної медико-санітарної допомоги в с. Струтинка Липовецького району не виконані. Згідно висновків будівельно-технічних експертиз № 5 від 24.02.2014 року, № 779/780/17-21 від 14.03.2017 року роботи згідно Акту № б/н за грудень 2013 року про приймання виконаних будівельних робіт виконані не у повному обсязі.
Зі змісту пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення за частиною 1 статті 366 КК України незрозуміло, які роботи згідно Акту № б/н за грудень 2013 року про приймання виконаних будівельних робіт не виконано, що не дозволяє встановити дані про недостовірні відомості внесені до офіційного документу.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 також кваліфіковані за частиною 2 статті 191 КК України, як розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем. В пред`явленому їй обвинуваченні зазначається, що загальна вартість невиконаних робіт із врахуванням матеріалів та інших витрат, прибутків, податків, які нараховуються на прямі витрати по Акту № б/н за грудень 2013 року становить 18 384 грн., що підтверджується висновком експерта № 5 від 24.02.2014 року, а станом на час проведення додаткової будівельно-технічної експертизи (висновок експерта № 779/780/17-21 від 14.03.2017 року) вартість невиконаних робіт склала 3 787 грн.
Зі змісту пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення за частиною 2 статті 191 КК України незрозуміло, які роботи вартістю 18 384 грн., а також вартістю 3 787 грн. не виконані згідно Акту № б/н за грудень 2013 року.
Таким чином, пред`явлене обвинувачення за ч.1 ст.366, ч.2 ст.191 КК України є неконкретним, оскільки обвинувальний акт не містить фактичних даних об`єктивної сторони кримінального правопорушення.

Обвинувачення складене відносно ОСОБА_4 за ч.5 ст.27, ч.2 ст.191 КК України, ч.5 ст.27, ч.1 ст.366 КК України також є неконкретним, оскільки стосується тих самих подій в яких обвинувачується ОСОБА_3 і виклад фактичних даних об`єктивної сторони кримінального правопорушення в обвинувальному акті наведено аналогічно.

Враховуючи те, що при складанні обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вимоги статті 291 КПК України не були дотримані, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам частини 2 статті 109 КПК України не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Керуючись ст.291, 314 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0000039 про обвинувачення ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, а також ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.191 КК України, ч.5 ст.27, ч.1 ст.366 КК України, повернути прокурору.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом семи днів з дня її проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя ОСОБА_1