АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 213/1183/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/340/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула 6 червня 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 березня 2017 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 22 березня 2016 року за № 0000185, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українця за національністю, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6

захисник ОСОБА_8 .

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.

Питання з речовими доказами та судовими витратами вирішене.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, не оскаржуючи доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та фактичних обставин провадження, просить скасувати вирок в частині призначеного покарання, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України у виді 11 років позбавлення волі.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , просить змінити вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в частині призначення покарання та призначити йому покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України.

Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 березня 2017 року ОСОБА_6 було визнано винним за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за наступних обставин.

22 березня 2016 року, протягом дня ОСОБА_6 , знаходився за місцем свого проживання, в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де вживав спиртні напої.
Того ж дня, приблизно о 18 годині 00 хвилин, до вказаного помешкання прийшов знайомий ОСОБА_6 , - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння. З дозволу ОСОБА_6 , ОСОБА_9 пройшов до приміщення спальної кімнати квартири за вказаною адресою, де ліг спати.
Цього ж вечора, приблизно о 19 годині 00 хвилин, до вказаної квартири прийшов знайомий ОСОБА_6 , неповнолітній ОСОБА_10 .
В період часу, з 19 години 00 хвилин по 19 годину 10 хвилин, ОСОБА_6 зайшов до приміщення спальної кімнати, розбудив ОСОБА_9 та зажадав від останнього залишити його житло, на що останній відповів категоричною відмовою, почав виражатися на адресу ОСОБА_6 нецензурною лайкою та висловлювати погрози.
Вказані дії та поведінка ОСОБА_9 викликали у ОСОБА_6 раптову гостру неприязнь до нього та умисел на заподіяння ОСОБА_9 смерті за вказаних мотивів. З метою підшукання знаряддя злочину ОСОБА_6 прослідував до приміщення кухні даної квартири, де з поверхні столу взяв кухонний ніж.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи умисно та протиправно, з метою заподіяння ОСОБА_9 смерті, з мотивів раптово виниклої гострої неприязні до нього, приблизно о 19 годині 10 хвилин 22 березня 2016 року, сів поряд по праву руку від ОСОБА_9 на дивані, розташованому в приміщенні вітальні квартири АДРЕСА_2 , обійняв лівою рукою останнього за ліве плече, тим самим утримуючи його в положенні сидячи, тримаючи підшуканий ним кухонний ніж у правій руці, умисно, зі значною силою завдав потерпілому ОСОБА_9 , який сидів по ліву руку від нього на дивані, одного удару клинком даного ножа в ділянку грудної клітини ліворуч, - місце розташування життєво важливих органів людини.
В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_11 потерпілому ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження та згідно висновків судово-медичної експертизи трупу № 43 від 08 квітня 2016 року, № 43 «додаткова» від 15 квітня 2016 року, та № 43 «додаткова» від 11 травня 2016 року виявлене у потерпілого ОСОБА_9 колото-різане поранення грудної клітини, за своїм характером відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебуває у причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_9 , що настала в період часу, з 19 години 15 хвилин до 19 години 58 хвилин 22 березня 2016 року в приміщенні вітальні квартири АДРЕСА_2 , в результаті проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням серця та наступним розвитком гемотампонади його, лівобічного гемопневмотораксу та розвитком гострого недокрів`я внутрішніх органів.
В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні зазначає, що суд достатньою мірою не прийняв до уваги суспільну небезпечність вчиненого особливо тяжкого злочину, результатом вчинення якого стала смерть молодої людини. Крім того, колегією суддів було зазначено у вироку у якості пом`якшуючих покарання обставин : з`явлення із зізнанням та щире каяття , однак дані обставини не були добровільними та викликані розумінням обвинуваченого невідворотності притягнення його до кримінальної відповідальності за скоєне вбивство та бажанням пом`якшити призначене покарання. Обвинувачений повністю визнав свою провину тільки під тиском зібраних в ході досудового розслідування та досліджених в судовому засіданні доказів. Судом не в повній мірі були враховані обставини скоєного вбивства обвинуваченим ОСОБА_6 , його поведінка після нанесення удару ножем , байдуже ставлення до наслідків вчиненого злочину , що свідчить про те , що ОСОБА_6 вчинив холоднокровне умисне вбивство ОСОБА_12 .

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що свою провину він визнав в повному обсязі, за місцем проживання та місцем попередньої роботи характеризується позитивно, раніше не був судимий, його бабуся хворіє на цукровий діабет, мати після перенесеного інсульту прикута до ліжка, він після вчиненого не переховувався, попросив сусідів визвати швидку допомогу та поліцію, щиро кається у скоєному та з урахуванням усіх пом`якшуючих покарання обставин, просить призначити йому покарання з застосуванням вимог ст.69 КК України..

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, просила скасувати вирок, в частині призначеного покарання, та ухвалити свій вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 11 років.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти апеляційної скарги прокурора, підтримав свою апеляційну скаргу та просив пом`якшити йому міру покарання .

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу учасниками судового провадження подані не були.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно технічного запису судового засідання, журналу судового засідання та вироку суду, обвинувачений ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадження повністю визнав себе винним у скоєному кримінальному правопорушенні і не оспорював фактичні обставини провадження та кваліфікацію його дій.

В апеляційних скаргах прокурором та обвинуваченим не оскаржують ся фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 , тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оскаржувалися.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні про невідповідність призначеного ОСОБА_6 покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, то їх не можна визнати обґрунтованими.

Так, вирішуючи зазначені питання, суд першої інстанції, з дотриманням вимог ст. 65 КК України, взяв до уваги обставини, що підлягають врахуванню, а саме те, що вчинене кримінальне правопорушення, згідно ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином; обвинувачений визнав вину у повному обсязі, розкаявся в скоєному, раніше не судимий (т. 1 а.кп. 225), за місцем проживання та роботи характеризується позитивно (т. 1 а.кп. 228), під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т. 1 а.кп. 226, 227).

Судом першої інстанції до обставин, передбачених ст.66 КК України, що пом`якшують покарання, було віднесене з`явлення із зізнанням та щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст.67 КК України, судом першої інстанції не встановлено.
Проаналізувавши ці та інші обставини у сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_6 , покарання , ближче до мінімальної межі, визначеної санкцією ч.1 ст.115 КК України, у виді позбавлення волі строком на 8 років.
З таким висновком колегія суддів погоджується, оскільки він є правильним та ґрунтується на вищенаведених обставинах, що були судом досліджені та вірно оцінені, а призначене обвинуваченому покарання є справедливим за видом та розміром, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Доводи прокурора щодо м`якості призначеного покарання, не можуть бути прийняті до уваги виходячи з вищезазначеного, а також приймаючи до уваги, що обставини, наведені прокурором в апеляційній скарзі на її обґрунтування, були відомі суду, проаналізовані в оскаржуваному вироку та достатньою мірою взяті до уваги при призначенні покарання.
Колегія суддів погоджується з таким висновком і не знаходить достатніх підстав для обрання обвинуваченому більш суворого покарання, про що зазначає в апеляційній скарзі прокурор.

За викладених обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, в частині скасування вироку суду , у зв`зку з невідповідністю призначеного покарання ,внаслідок його м`якості.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого, щодо необхідності призначення йому більш м`якого покарання ніж передбачено законом, на підставі ст.69 КК України, колегія суддів також вважає такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд в повній мірі дотримався зазначених вимог.
Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченому, судом враховано усі обставини, в тому числі ті, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі. Підстав для призначення ОСОБА_6 за ч.1 ст.115 КК України більш м`якого покарання, ніж передбачено санкцією ч.1 ст.115 КК України, з застосуванням вимог ст..69 КК України, колегія суддів не вбачає.
З урахуванням наведеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 березня 2017 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 22 березня 2016 року за № 0000185, щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, що тримається під вартою - у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4