УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про накладення арешту

Справа № 712/6115/17
Провадження №1-кс/712/2771/17
м. Черкаси 17 травня 2017 року

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю Начальника відділу СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 , розглянув винесене в кримінальному провадженні матеріали досудового розслідування, за №0000292 від 08 грудня 2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст . 190 КК України, клопотання про накладення арешту,-

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання Начальника відділу СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 , про арешт майна.

Клопотання мотивує тим, що Слідчою групою Черкаського ВП та СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000292 від 08.12.2012, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. З ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 17 травня 2010 року був укладений договір між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо надання тимчасової фінансової допомоги в розмірі 217 800, 00 грн.. та виконання гарантійних зобовязань. Позичальник ОСОБА_5 згідно договору протягом 90 календарних днів не повернув вказані грошові кошти, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому на вказану суму. Невиконання своїх зобов`язань ОСОБА_5 пояснює тим, що став потерпілим від шахрайських дій громадянина ОСОБА_6 , який мав допомогти йому в питанні отримання кредиту у іноземної фінасової установи, але обманув його та втік з грошима за кордон і його місце знаходження йому не відоме.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до п.2.3.1. договору від і 17.05.2010 року про надання тимчасової фінансової допомоги та виконання гарантійних зобов`язань . позичальник, тобто ОСОБА_5 передаж під заставу, як гарантію повного і своєчасного повернення позики генеральну довіреність на право продажу земельних ділянок які знаходяться у приватній власності ОСОБА_7 .

Встановлено, що ОСОБА_8 являється сином ОСОБА_9 .

На виконання умов вказаного договору відповідно до додатку № 2 ОСОБА_10 отримав довіреності на право продажу земельних ділянок що належать ОСОБА_11 та документи відповідно до додатку № 3.

Однак ОСОБА_10 протягом строку дії генеральних довіреностей, через відсутність грошових коштів для плати обов`язкових платежів для переоформлення права власності на земельні ділянки, не зміг їх реалізувати та компенсувати завдані збитки від неповернення ОСОБА_5 позики.

Відповідно до відповіді на запит з управління Держгеокадастуру у Черкаському районі Черкаської області встановлено, що:

земельна ділянка площею 0,3638 га за кадастровим номером :03:005:0032, належить ОСОБА_7 відповідно до договору купівлі-продажу від 10.04.2008 № 4031, державний акт направо власності ЯЖ №113701 від 03.06.2008;

земельна ділянка площею 0.3638 га за кадастровим номером :03:005:0031, належить ОСОБА_7 відповідно до договору купівлі-продажу від 25.12.2007 № 5937. державний акт направо власності ЯЖ № 113700 від 03.06.2008. ,

На даний час даних, які б підтверджували факт легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, відсутні, однак є підстави вважати, що дані земельні ділянки могли бути придбані ОСОБА_9 за кошти вкладників кредитної спілки «Благо» та оформлені на свого сина ОСОБА_8 .

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що відносно земельних ділянок за кадастровим номером 724985200:03:005:0032 та за кадастровим номером :03:005:0031, які на право власності належать ОСОБА_8 та який може вчиняти дії, які будуть направлені на зміну право власника тощо, необхідно накласти арешт на дані земельні ділянки.

Накладення арешту на земельних ділянок за кадастровим номером :03:005:0032 та за кадастровим номером :03:005:0031 , є найменш обтяжливим способом арешту майна, що не призведе до наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження, заслухавши думку слідчого суддя вважає, що дане клопотання не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який згідно ч. 3 ст. 170 КПК України накладається з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Як зазначено в узагальнені Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року, якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинене кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним, обвинуваченим.
З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що вищевказані земельні ділянки належать ОСОБА_7 , статус якого не визначений в даному кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000292 від 08.12.2012р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. З ст. 190 КК України слідчий суддя приходить до висновку, що відсутні підстави для накладення арешту на вищевказані земельні ділянки , а тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 100, 170-173 , 369, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
В клопотанні Начальника відділу СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 , про накладення арешту - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1