Справа № 750/9846/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/403/2017
Категорія - ч.2 ст. 185 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника-адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005827,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, який перебуває в цивільному шлюбі, не працював, раніше засуджувався Деснянським районним судом м. Чернігова:

1) 23.04.2015 року за ч. 1 ст. 309, ст.ст. 75, 76 КК України на 1 рік позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік;

2) 22.06.2016 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України на 5 років 2 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 185 КК України,

за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 січня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднане не відбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.06.2016 року і остаточно за сукупністю злочинів за двома вироками призначене покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 26 листопада 2016 року по день ухвалення вироку, по 27 січня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як встановив суд, 18 червня 2016 року, приблизно о 02 годині, ОСОБА_6 , з тамбурного приміщення квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , діючи потворно, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав дитячу коляску марки «Wenecja», вартістю 5000 грн., що належала ОСОБА_9 , чим заподіяв останньому майнової шкоди на вказану суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду змінити, зменшивши строк призначеного покарання, шляхом застосування положень ст. 69 КК України, мотивуючи тим, що суд не врахував, що він щиро розкаявся у вчиненому, сприяв слідству у розкритті злочину, не притягувався до адміністративної відповідальності та позитивно характеризується за місцем проживання, а тому заслуговує на зниження терміну покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 в апеляційній скарзі також просить вирок суду змінити, пом`якшити покарання шляхом зменшення терміну, мотивуючи тим, що судом не враховані всі обставини, що пом`якшують покарання, а саме те, що завдана шкода повністю відшкодована, ОСОБА_6 не тільки розкаявся, а й активно сприяв розкриттю злочину. Настільки детально пояснив та показав на місці обставини крадіжки коляски, що суд, навіть без зміни підозри прокурором, уточнив час скоєння кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційних скарг та просили про пом`якшення покарання, про зарахування терміну попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, прокурора, який заперечував проти доводів сторони захисту в частині зниження терміну покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника залишити без задоволення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у повторному, таємному викраденні з тамбуру між квартирами дитячого візка, який належав потерпілому ОСОБА_9 , відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, зібраним та перевіреним під час судового засідання доказам і в апеляційних скаргах не оспорюються, тому в цій частині вирок суду не перевіряється.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Призначаючи покарання за сукупністю злочинів за двома вироками, суд першої інстанції в повній мірі врахував, визнання обвинуваченим провини та активне сприяння розкриттю злочину, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, перебування на обліку у лікаря-нарколога з приводу наркоманії, формально позитивну характеристику з місця проживання, відсутність претензій з боку потерпілого, і призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Усі обставини, на які у своїх апеляційних скаргах посилаються обвинувачений та його захисник, належним чином були враховані судом першої інстанції та не можуть бути повторно враховані під час апеляційного перегляду.

Застосування ст. 69 КК України у даному випадку неможливе. Ні суд першої інстанції, ні апеляційний суд не можуть переглянути покарання за попереднім вироком від 22 червня 2016 року, який набрав законної сили та яким було призначене покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

За нову крадіжку за цим вироком, суд фактично збільшив покарання на чотири місяці.

Отже, прохання обвинуваченого та його захисника про зниження терміну покарання не може бути задоволене, як таке що прямо суперечить положенням ст. 69 та ч. 4 ст. 70 КК України, загальним засадам призначення покарання, принципам законності та індивідуалізації покарання.

Разом з тим, в порядку ч.2 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає необхідним зарахувати обвинуваченому термін попереднього ув`язнення за час після дня ухвалення вироку і по день набрання ним законної сили, згідно з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 січня 2017 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

В порядку ч.2 ст. 404 КПК України засудженому ОСОБА_6 , згідно положень ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбування покарання, термін попереднього ув`язнення з 28 січня 2017 року по 06 червня 2017 року включно, з розрахунку одному дню перебування під вартою відповідають два дні позбавлення волі.

Ухвала набуває законної сили негайно після її проголошення. На неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а для засудженого, який перебуває під вартою, в той же строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13