Єдиний унікальний номер 236/1591/16-к
Номер провадження 11-кп/775/186/2017

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2017 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 09 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 09 листопада 2016 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кіровське Краснолиманського району Донецької області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою спеціальної освітою, раніше судимого: останній раз 18.04.2016 року Краснолиманським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 18.04.2016 року та остаточно призначено 3 (три) роки позбавлення волі. Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку, приблизно о 14.30 годин, 16 квітня 2016 року, 17 квітня та 20 квітня 2016 року ОСОБА_6 , маючи єдиний злочинний намір на вчинення продовжуваного злочину, спрямований на досягнення загального результату, а саме таємне повторне викрадення чужого майна, прийшов до 39-ї залізничної колії Південного парку відправлення на станції Красний Лиман регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», скориставшись тим, що зазначена залізнична колія ніким не охороняється, за його злочинними діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний намір, повторно с корисливих спонукань, за допомогою принесених з собою ріжкового ключа та молотка, таємно, шляхом відкручування болтів та гайок кріплення, викрав: підкладки КБ-65 у кількості 14 штук, клеми в кількості 28 штук, закладні болти кількістю 28 штук, чим спричинив Краснолиманській дистанції колії регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», матеріальну шкоду на загальну суму 1185,04. Після чого ОСОБА_6 з місця події зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

В апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи фактичних обставин справи, просить змінити вирок в частині призначення покарання, зменшити строк покарання з 3 років на 2 роки 6 місяців, у зв`язку з тим, що в нього є двоє неповнолітніх дітей, яких він потрібен виховувати.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення та фактичні обставини справи ніким не оскаржуються, тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів зазначає наступне.

При призначенні покарання судом дотримано вимоги ст. 65 КК України та враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_6 неоднаразово судимий за злочини проти власності та знов вчинив аналогічний злочин в період не відбутого покарання за попереднім вироком, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, щиро розкаявся і частково відшкодував матеріальну шкоду, за місцем мешкання характеризується посередньо, не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд правильно визнав щире каяття та часткове відшкодування матеріальної шкоди, а обставиною, що обтяжує покарання рецидив злочинів.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що суд правильно визначив вид та розмір покарання із застосуванням ст. 71 КК України, дотримався вимог кримінального закону, прийнявши обґрунтоване та законне рішення, а також враховує, що він не є батьком неповнолітніх дітей, про яких ОСОБА_6 зазначає в апеляції та не може їх утримувати, в зв*язку з тим, що не працевлаштований, тому доводи апеляції обвинуваченого колегія суддів вважає не спроможними.

Призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів.

Перевіривши вирок суду першої інстанції в межах апеляційних вимог, колегія суддів, підстав для його скасування або зміни, передбачених ст. 409 КПК України не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 09 листопада 2016 року відносно ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому її копії.

Судді