Справа № 1-кп/593/111/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" травня 2017 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в місті Бережани, кримінальне провадження, внесене 16 лютого 2017 року до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за № 0000023 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тернополя, українця, громадянина України, із базовою середньою освітою, розлученого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, депутатом не являється, не працюючого, мешканця села Гнильче ( хутір Червень) Підгаєцького району Тернопільської області, раніше судимого 10 липня 2000 року Підгаєцьким районним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 81,45 КК України на 3 роки позбавлення волі умовно з іспитовим строком 2 роки; 16 червня 2004 року Підгаєцьким районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 188, 69 КК України до 1 року і 6 місяців позбавлення волі; 24 вересня 2010 року Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч.1 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі; 8 жовтня 2012 року умовно - достроково звільненого від призначеного покарання на 10 місяців і 24 дні,- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15 лютого 2017 року, у вечірній час, ОСОБА_4 прийшов на територію нежилого господарства, що в с. Гнильче (хутір Червень) Підгаєцького району Тернопільської області, щоб заколоти свійські тварини (поросята), які належать жителю с. Гнильче Підгаєцького району ОСОБА_5 . Зайшовши у приміщення господарської будівлі, ОСОБА_4 виявив, що свійські тварини (поросята) перебувають без нагляду. У цей момент у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення поросяти.

Реалізуючи свій злочинний намір, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, та усвідомлюючи свої протиправні дії і передбачаючи їх наслідки, ОСОБА_4 , переконавшись у відсутності свідків та очевидців, будучи впевненими, що його дії носять таємний характер, шляхом вільного доступу відкрив застібку дверцят від огорожі, схопив рукою за «рило» порося, і тримаючи ніж, який приніс із собою, одним ударом в шию заколов порося і вийшов з ним з території нежилого господарства, що в с. Гнильче (хутір Червень) Підгаєцького району Тернопільської області, заколоте порося використав на власні потреби.

Таємно викравши у вищезазначений спосіб свійську тварину (порося), ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1750 (одну тисячу сімсот п`ятдесят) гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

29 берез ня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 471 КПК України було укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди сторони кримінального провадження дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від

відбування покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно із ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України та санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

А так як о бставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України є те, що обвинувачений чесно визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, щиро покаявся у його скоєнні та у добровільному порядку відшкодував заподіяну шкоду, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, тому суд вважає, що укладена угода між потерпілим та обвинуваченим відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 29 березня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від

відбування покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя: