УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1.,
суддів ОСОБА_2., ОСОБА_3.,

розглянувши в судовому засіданні 12 квітня 2017 року в м. Києві заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 травня 2015 року ОСОБА_4 засуджено за частиною третьою статті 368, частиною другою статті 375, на підставі статті 70 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із позбавленням права обіймати посади, пов'язані зі здійсненням правосуддя, на строк 3 роки, а на підставі статті 54 КК його позбавлено 2-го кваліфікаційного класу судді. На підставі статті 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки й покладено на нього виконання обов'язків, передбачених пунктами 2-4 частини першої статті 76 КК. За пред'явленим обвинуваченням за частиною другою статті 369-2 КК ОСОБА_4 виправдано.

Апеляційний суд Волинської області вироком від 22 січня 2016 року частково задовольнив апеляції прокурора та засудженого ОСОБА_4, скасував вирок місцевого суду в частині призначеного покарання і призначив ОСОБА_4: за частиною третьою статті 368 КК (в редакції від 07 квітня 2011 року) - покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із позбавленням права обіймати посади, пов'язані зі здійсненням правосуддя, на строк 3 роки, без конфіскації майна та з позбавленням на підставі статті 54 КК 2-го кваліфікаційного класу судді; за частиною другою статті 375 КК (в редакції від 05 квітня 2001 року) із застосуванням статті 69 КК (в редакції від 17 грудня 2011 року) - покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. На підставі статті 70 КК призначив ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із позбавленням права обіймати посади, пов'язані зі здійсненням правосуддя, на строк 3 роки, без конфіскації майна, а на підставі статті 54 КК позбавив його 2-го кваліфікаційного класу судді. На підставі статті 75 КК (в редакції від 13 квітня 2012 року) ОСОБА_4 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки і покладено на нього виконання обов'язків, передбачених пунктами 2-4 частини першої статті 76 КК. Постановлено виключити з мотивувальної частини вироку місцевого суду посилання на певні докази, а також виключити з обвинувачення ОСОБА_4 за частиною третьою статті 368 КК (в редакції від 07 квітня 2011 року) кваліфікуючу ознаку злочину «поєднане з вимаганням хабара». Крім того, зменшено розмір судових витрат, які підлягають стягненню з ОСОБА_4 з 11 337,30 грн. до 7609,30 грн. У решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 липня 2016 року касаційні скарги прокурора та засудженого ОСОБА_4 частково задоволено: вирок Апеляційного суду Волинської області від 22 січня 2016 року в частині засудження ОСОБА_4 за частиною другою статті 375 КК (в редакції від 05 квітня 2001 року) скасовано і направлено провадження на новий апеляційний розгляд. В іншій частині вирок змінено: виключено рішення про призначення ОСОБА_4 покарання на підставі частини першої статті 70 КК та вирішено вважати його засудженим за частиною третьою статті 368 КК (в редакції від 07 квітня 2011 року) на підставі статті 75 КК до призначеного йому апеляційним судом покарання.

ОСОБА_4 подав до Верховного Суду України заяву про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 липня 2016 року. Як на підставу для перегляду посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень, а саме частини третьої статті 368 КК. Крім того, засуджений вважає рішення всіх інстанції незаконними у зв'язку з їх однобічністю, неповнотою судового слідства та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим просить скасувати всі рішення щодо нього, а справу закрити.

Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши доводи заяви та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно зі статтею 444 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Визначений у статті 445 КПК перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Статтею 447 КПК встановлені процесуальні строки подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 445 цього Кодексу. Норми цієї статті визначають період у часі - три місяці - і вказівку на подію (момент), із якого починається перебіг цього строку для подання заяви про перегляд судового рішення, у залежності від конкретної підстави, визначеної статтею 445 КПК, а саме: день ухвалення оспореного (оскарженого) або порівнюваного судових рішень суду касаційної інстанції (з підстави, передбаченої пунктами 1, 2 статті 445 КПК); день ухвалення оскаржуваного судового рішення суду касаційної інстанції або день прийняття постанови Верховного Суду України з висновком про застосування норм права (з підстави, передбаченої пунктом 3 статті 445 КПК); день, коли особі, на користь якої ухвалено рішення міжнародною судовою установою, стало або мало стати відомо про набуття цим рішенням статусу остаточного (з підстави, передбаченої пунктом 4 статті 445 КПК). Строк, пропущений з причин, визнаних поважними, суд може поновити за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України.

Судове рішення касаційної інстанції, про перегляд якого ОСОБА_4 подав заяву, було ухвалено 05 липня 2016 року. Копії рішень суду касаційної інстанції, долучені до заяви, ухвалені 12 червня 2014 року, 09 квітня та 26 листопада 2015 року, 28 січня 2016 року.

Отже, засуджений ОСОБА_4 подав заяву до Верховного Суду України про перегляд судового рішення з пропуском установленого законом строку. Клопотання про поновлення цього строку засуджений не подав.

Враховуючи, що заява подана ОСОБА_4 в строк, який перевищує три місяці з дня ухвалення оспорюваного рішення, а клопотання про його поновлення відсутнє, така заява, відповідно до вимог частини 6 статті 447 КПК, не підлягає розгляду у зв'язку з пропуском строку на подання заяви про перегляд судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись частиною 6 статті 447 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 липня 2016 року залишити без розгляду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1