Провадження № 1-кп /534/83/17
Справа № 534/457/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2017 року Комсомольський міський суд
Полтавської області
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4
законного представника неповнолітнього
обвинуваченого ОСОБА_5
адвоката захисника ОСОБА_6
представника ювенальної превенції сектору превенції
ВП№2 Кременчуцького ВП ГНВП
в Полтавській області ОСОБА_7
представника служби у справах дітей ОСОБА_8
- в скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1ст.185 КК України, в с т а н о в и в:
21лютого 2017 року, близько 16 години 55 хвилин, неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Продукти № 298» ТОВ «АТБ-Маркет», що розташований по проспекту Героїв Дніпра 54 в м. Горішні Плавні Полтавської області, виявив пляшку лікеру «Jagermeister», об`ємом 0,5 л., після чого у останнього виник злочинний умисел на таємне викрадення вказаної пляшки. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та мети, неповнолітній ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу до верхньої полиці, розташованої в горілчаному відділі магазину, незаконно заволодів пляшкою лікеру «Jagermeister», об`ємом 0,5 л., вартістю 188 грн. 67 коп.
Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій юридичній особі ТОВ «АТБ-Маркет» матеріального збитку на суму 188 грн. 67 коп.
В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю і в наданих суду показах не заперечував обставин обвинувачення; пояснив, що дійсно взимку 2017 року після 16 години , він з іншими хлопцями зайшли в приміщення магазину ТОВ «АТБ-Маркет », де з прилавку він взяв одну пляшку лікеру об`ємом 0,5 літра , яку непомітно виніс з приміщення магазину не розрахувавшись за товар . В скоєному щиро розкаявся, просив звільнити його від покарання , застосувати ст.105 КК України і передати його під нагляд матері ; запевнив суд, що подібного більше не повториться.
Представник потерпілої особи ТОВ «АТБ-Маркет » будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, в засідання не з`явився , суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 немає.
З врахуванням наведеного, а також повного визнання своєї вини обвинуваченим неповнолітнім ОСОБА_9 , його вина у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами наданими стороною обвинувачення в рамках наведеного вище кримінального провадження, зокрема:
- актом інвентаризації від 21.02.2017року ;
- довідкою про вартість викраденого лікеру;
- протоколом огляду оптичного диску СD-R з камер видеоспостереження ;
- оптичним диском СD-R з камер видеоспостереження ;
- протоколом слідчого експерименту від 10.03. 2017 року, в ході якого обвинувачений ОСОБА_4 детально розказав і показав яким чином він заволодів пляшкою лікеру.
Таким чином, аналізуючи обставини та причини вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_4 щодо таємного викрадення чужого майна (крадіжки) доведена в судовому засіданні.
У суду немає підстав не довіряти показанням обвинуваченого ОСОБА_9 наданими в судовому засіданні, які узгоджуються із дослідженими доказами, суд показання останнього визнає правдивими.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Суд у відповідності з вимогами ст.65, 103 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього .
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст.66 КК України, обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_4 судом визнається визнання вини, його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування шкоди в добровільному порядку .
Крім наведеного, із врахуванням вимог чинного кримінального - процесуального закону, яким передбачено, що судом під час призначення неповнолітньому обвинуваченому покарання враховуються в силу вимог п.3 ч.1 ст.66 КК України обставини, які пом`якшують покарання, з врахуванням конкретних обставини справи, а також суд враховує і інші обставини, які знижують ступінь суспільної небезпечності злочину. Отже виходячи з означеного, суд враховує те, що потерпіла сторона претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 та його законного представника не має у зв`язку з відшкодуванням шкоди, запевнення суду про недопустимість в подальшому вчинення правопорушень .
В судовому засіданні стороною захисту, захисником ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого було заявлено клопотання про застосування заходів виховного характеру, звільнення обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_4 від покарання із передачею його під нагляд матері в рамках вимог ст. 105 КК України.
Клопотання захисника було підтримано обвинуваченим неповнолітнім ОСОБА_10 , його законним представником ОСОБА_5 , а також не заперечувалося стороною обвинувачення прокурором, іншими учасниками процесу.
Отже з врахуванням доводів заявленого клопотання, а також вимог закону, зокрема того, що перед ухваленням вироку суду необхідно обов`язково розглянути питання щодо наявності підстав для застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру. У разі обвинувачення неповнолітнього у скоєнні вперше кримінального проступку, злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості правильним вбачається застосовувати за наявності визначених законом умов примусові заходи виховного характеру. Згідно із ч.1 ст.105 КК України, суд вправі звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, за наявності сукупності таких умов: а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним; б) неповнолітній щиро розкаявся; в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття; г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання. У разі встановлення трьох попередніх умов на момент постановлення вироку, суд управі вважати неповнолітнього таким, що не потребує застосування покарання. Рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду, тобто,приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст.373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні) та керуючись ст.105 КК України звільняє його від покарання, без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.
Таким чином судом в засіданні встановлено, що обвинуваченою вчинено злочин середньої тяжкості, в скоєному ОСОБА_4 щиро розкаявся, поведінка неповнолітнього обвинуваченого після скоєння злочину була бездоганною, що в судовому засіданні було підтверджено законним представником і представником ювенальної превенції , а отже, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що є усі підстави до задоволення клопотання сторони захисту.
Причинами, що сприяли вчиненню неповнолітньою обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, суд враховує вік неповнолітнього ; за умовами проживання ОСОБА_11 має постійне місце проживання, має достатній рівень матеріально - побутових умов, виховується матір`ю в сім`ї без батька, посередньо характеризується за місцем навчання , раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, на обліках в нарколога та психіатра не перебуває ; має задовільний стан здоров`я; судом встановлено, що ОСОБА_4 закінчив 9 класів вечірньої школи і має намір поступати до професійного ліцею. Крім наведеного вище суд враховує і пояснення представника служби ювенальної провенції Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області про належну поведінку ОСОБА_4 після вчиненого, своєчасність його явки до служби та контроль матері за поведінкою останнього, а також досудову доповідь органу пробації і висновок про можливість виправлення неповнолітнього ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі з рекомендацією передати його на поруки матері ОСОБА_5 з метою застосування заходів виховного характеру над сином.
Таким чином, беручи до уваги вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства. Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, за таких обставин клопотання захисника ОСОБА_6 підлягає до задоволення.
Речові докази та судові витрати відсутні .
Заходи кримінального забезпечення до обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_4 не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368 - 370, 373КПК України , ст. 105 КК України, - суд
У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 , в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та керуючись вимогами ст.105 КК звільнити ОСОБА_4 від покарання без визначення його виду і розміру застосувавши до нього примусовий захід виховного характеру - передати його під нагляд матері ОСОБА_5 терміном на один рік.
Оптичний диск СD-R з камер відео спостереження магазину «АТБ-Маркет Продукти 298» залишити при матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд Полтавської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Після проголошення вироку учасники судового розгляду мають право отримати його копію, подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Суддя підпис ОСОБА_1
З оригіналом вірно:
Суддя ОСОБА_1