Справа № 510/1279/16-к

В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
30.03.2017 року Ренійский районний суд Одеської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені Одеської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше судимого Ренійським райсудом 24.02.2010 р. за ст. 185 ч.2 КК України із застосув. ст.71 КК України до 7 років позб. волі. Звільн. від відбув. покар. на згідно ухвали Голопристанського райсуду Херсонської обл. від 25.06.2014 р. на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію у 2014 р.»
-у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, -

Встановив:
26.06.2016 р. приблизно о 23.00 год. обвинувачений ОСОБА_4 через незаперту вхідну хвіртку зайшов до подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , де скориставшись відсутністю власника квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_5 , через незаперті вхідні двері зайшов до кімнати вказаної квартири, звідки зі столу таємно викрав мобільний телефон марки «Huawei» модель «М238» сріблястого кольору, вартістю 893 грн., заподіявши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму, після чого вийшов з квартири та двору, розпорядившись викраденим майном в особистих цілях. У подальшому викрадений телефон було повернуто потерпілій.
Своїми вищевказаними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 185 ч.3 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав, не заперечував таємного викрадення майна потерпілої за вищевикладених обставин. У содіянному розкаюються.
Від потерпілої ОСОБА_5 до судового розгляду надійшла заява, згідно із якою вона просила про розгляд справи без її участі, викрадений телефон їй було повернено, будь-яких претензій до обвинуваченого не має.
Оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину та не оспорював фактичних обставин справи, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню у судовому засіданні, у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України, впевнившись у правильному розумінні обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності його позиції, та роз`яснивши обвинуваченому наслідки застосування вказаної норми в частині права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважав за можливе обмежитись дослідженням доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження.
Так, окрім визнання обвинуваченим вини, його винуватість у вчиненні крадіжки чужого майна підтверджується наступними доказами.
Викрадення обвинуваченим майна підтверджується заявою потерпілої, не заперечувалось обвинуваченим в ході досудового розслідування та судового розгляду, в ході досудового розслідування викрадене майно було видано обвинуваченим, оглянуто, визнано речовим доказом, долучено до кримінального провадження та передано на відповідальне зберігання, вартість викраденого майна також підтверджена належним чином.
Визнання обвинуваченим вини, його показання об`єктивно співпадають із наведеними доказами, узгоджуються з ними, а тому є достовірними.
ОСОБА_4 повторно таємно викрав чуже майно з проникненням у інше приміщення, та підлягає відповідальності за ст. 185 ч.3 КК України.
Як особа обвинувачений характеризуються посередньо, про що свідчать характеристика та данні довідок, має постійне місце проживання.
При призначенні покарання суд враховує характер, обставини, тяжкість та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, суму шкоди, її добровільне відшкодування та відсутність матеріальних претензій у потерпілої, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання. Судом також враховано визнання обвинуваченим вини, розкаяння у скоєному, його сімейний та матеріальний стан, дані про особу, характеризуючі матеріали.
Відповідно до положень ст. 66 КК України, як обставину, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, як передбачену ст. 67 КК України обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів.
З урахуванням вищевказаних обставин в їх сукупності суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого у даному випадку можливе без відбування ним покарання, та вважає можливим застосування положень ст.75 КК України, звільнюючи від покарання із випробуванням. З метою забезпечення належного контролю за поведінкою обвинуваченого та профілактики скоєння правопорушень, суд також вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України
Завдану шкоду відшкодовано на стадії досудового розслідування, цивільний позов не заявлявся, процесуальних витрат у провадженні немає.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.
Застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання із іспитовим строком на 1 (один) рік. та поклавши на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання
До набрання вироком законної сили запобіжного заходу обвинуваченому не обирати.
Речові докази: телефон марки «Huawei» модель «М238» сріблястого кольору, що знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 залишити зберігачу.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення
Суддя ОСОБА_1