Справа № 345/800/17
Провадження № 11-кп/779/348/2017
Категорія ч. 1 ст. 263 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретар судового засідання ОСОБА_6

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Калуського міськрайонного суду від 06 червня 2017 року у кримінальному провадженні № 0000103 про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стратин, Рогатинського району та жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше судимого, останній раз 04.04.2004 року Рогатинським районним судом Івано-Франківської області вироком Івано-Франківської області за ч.1 ст.115 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на дев`ять років,-

в с т а н о в и в :

За вироком суду ОСОБА_8 а визнано винним у вчиненні злочину,передбаченого ст.263 ч.1 КК України та призначено покарання три роки позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 особисте зобов`язання, змінено на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду до вступу вироку у законну силу.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з 06 червня 2017 року 14 год.30 хв.

Стягнуто із обвинуваченого в користь держави 1650,75 грн. судових витрат за проведення експертизи.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 зберігав вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу.

Злочин вчинено при наступних обставинах.

Так, у 2016 році ОСОБА_8 у невстановленої слідством особи придбав предмет з вигляду схожий на пістолет. З того часу ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що придбане ним являється вогнепальною зброєю та маючи умисне на незаконне його зберігання, органам влади добровільно вогнепальну зброю не здав, а зберігав за тимчасовим місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому СВ Калуського ВП ГУНП на підставі ухвали слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.01.2017 року в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000966 від 13.07.2016 року за ч.3 ст.185 КК України 20.01.2017 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_8 , в ході якого було виявлено та вилучено (з дерев`яної шафи, нижнього лівого відділення) металевий предмет схожий на пістолет з маркуванням на ньому «KRAL 2008 - Magnum», НОМЕР_1 , який згідно висновку експерта 1.2-48/17 від 31.01.2017 року є нетиповою вогнепальною зброєю.

Обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу на вирок Калуського міськрайонного суду від 06 червня 2017р., в якій вважає, що з цим рішенням він не згідний судом не було взято до уваги те, що свою вину він повністю визнав і розкаюється, що тримав пістолет вдома, а не відніс його у поліцію.

Судом не взято до уваги те, що він одружений і має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одна з яких являється інвалідом дитинства і потребує постійного нагляду та догляду за нею, А також те, що його батьки пенсійного віку і теж потребують його допомоги.

Просить вирок суду Калуського міськрайонного суду від 06 червня 2017 року в частині призначеного йому покарання змінити та призначити більш м`яке покарання, яке не пов`язане з ізоляцією від суспільства

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_9 підтримали вимоги апеляційної скарги, просили вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити обвинуваченому більш м`яке покарання;

- прокурор заперечив з приводу поданої апеляційної скарги, вважає, що суд призначив обвинуваченому законне та обґрунтоване покарання, а тому просив вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, за вказаних у вироку обставин відповідають матеріалам кримінального провадження, ґрунтуються на належно досліджених й правильно оцінених доказах, не оспорюються і апеляційному перегляду згідно ст. 404 КПК України не підлягають.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо суворості призначеного йому покарання колегія суддів приходить до висновку про їх необґрунтованість.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.65 КК України, призначаючи покарання ОСОБА_8 , враховував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що обтяжують і пом`якшують покарання в силу ст. ст.66, 67 КК України і прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення покарання у виді обмеження волі.

Зокрема, суд першої інстанції , посилаючись на вимоги ст. 66 КК України визнав обставинами, які пом`якшують покарання визнання обвинуваченим вини та те, що жодних суспільно-небезпечних наслідків не наступило. Водночас судом першої інстанції не встановлено обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому.

Суд також враховував, що вчинений злочин не являється корисливим, або таким , що завдав матеріальну чи моральну шкоду іншим особам та те, що не має даних, які б свідчили про те, що обвинувачений намагався або планував застосувати зброю у протиправній діяльності.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд врахував особу винного, який раніше судимий за скоєння особливо тяжкого злочину, не працює, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, врахував стан здоров`я дочки ОСОБА_10 , яка являється інвалідом дитинства.

В своїй апеляційній скарзі, обвинувачений ОСОБА_8 посилається на обставини, які вже були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.

Таким чином, суд першої інстанції врахував усі обставини, що пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого і призначив покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч.1 ст.263 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті Особливої частини КК України або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання.

При цьому, слід врахувати і роз`яснення в п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2004 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за дані злочини, або перехід до іншого більш м`якого виду основного покарання або не призначення обов`язкового додаткового покарання може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Колегія суддів вважає, що сукупність встановлених судом першої інстанції обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи винного, який раніше був засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину, не свідчить про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину і не дає підстав для застосування ст.69 КК України та призначення покарання нижче від найнижчої межі санкції частини статті Особливої частини КК України.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги щодо суворості призначеного покарання є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження нових злочинів та підстав для його пом`якшення колегією суддів не вбачається.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді обмеження волі, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

В даному випадку, враховуючи те, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності і знову вчинив злочини, свідчить про те, що він не став на шлях виправлення, а тому колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченого неможливо без реального відбування покарання і суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставин, вирок суду є законним та обґрунтованим і апеляційних підстав для його скасування не встановлено.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги щодо суворості призначеного покарання є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є справедливим і необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 376 ч.2,404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Калуського місьрайонного суду Івано-Франківської області від 06 червня 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5