печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного грошові кошти у кримінальному провадженні № 0000929 від 24.03.2017,-

В С Т А Н О В И В:
У провадження Печерського районного суду м. Києва 15.06.2017 надійшло клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , яке передано слідчому судді 19.06.2017, про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва в рамках к/п № 0000929 на грошові кошти у вигляді 122 000 гривень (сто двадцять дві тисячі гривень), 1 350 доларів США (тисяча триста п`ятдесят гривень) та 250 євро (двісті п`ятдесят євро), які були вилучені 11.05.2017 під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , у ОСОБА_6 .
В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано, також посилається на те, що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна.
Слідчий суддя, заслухавши обґрунтування представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , який не заперечував проти його задоволення, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.
Департаментом з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000929 від 24.03.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
В рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання органу досудового розслідування та накладено арешт на грошові кошти у вигляді 122 000 гривень (сто двадцять дві тисячі гривень), 1 350 доларів США (тисяча триста п`ятдесят гривень) та 250 євро (двісті п`ятдесят євро), які були вилучені 11.05.2017 під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , у ОСОБА_6 .
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального-процесуального кодексу України, якою визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється впровадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю, або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Натомість, під час судового розгляду прокурор, визнав доводи та вимоги клопотання про скасування арешту майна, за таких обставин, слідчий суддя, з огляду на процесуальну позицію прокурора щодо згоди із вимогами клопотання, а відтак, виходячи з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, приходить до висновку про доцільність задоволення даного клопотання.
Керуючись ст. ст. 170,172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання про скасування арешту задовольнити.

Скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.05.2017 (справа № 757/26131/17-к), на грошові кошти у вигляді 122 000 гривень (сто двадцять дві тисячі гривень), 1 350 доларів США (тисяча триста п`ятдесят гривень) та 250 євро (двісті п`ятдесят євро), які були вилучені 11.05.2017 під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , у ОСОБА_6 , а саме:

Купюри номіналом по 500 гривень. у кількості 244 штукиДолари СШАКупюри номіналом 50 ЄВРО
номіналом по 100S8
DВ 53860045ВS4
K688256064AS7
KB35038426BS5
K688256083AS3
HF36859850C
HK17301056C
HE35684770A
KB64900379I
HI02934409A
HB26373994C
KF06232589A
номіналом по 50
IB65395473B
GB24626664A
IB62410232A
номіналом по 20
EB46448723I
JB01357892A
номіналом по 10
JB63542417C
IB36973293C
IG48830955B
IE66979979A
IF27245696B
Номіналом по 5
IL74394973A
IL74394974A

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1