28 грудня 2016 року м. Запоріжжя
Посилаючись на те, що прокурором необґрунтовано прийнято рішення про відмову у визнанні потерпілим, ОСОБА_3 просить скасувати постанову прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 від 23 листопада 2016 року та зобовязати прокурора вручити йому памятку про процесуальні права та обовязки потерпілого.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав посилаючись на доводи, що викладені в ній, надав додаткові документи, які підтверджують його витрати на правову допомогу, що на думку заявника свідчить про завдання йому шкоди кримінальним правопорушенням, по якому проводиться досудове розслідування та свідчить про наявність у нього статусу потерпілого, а тому просив скаргу задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 проти скарги заперечував, просив в задоволенні скарги відмовити, посилаючись на відсутність підстав для визнання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, потерпілим та вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обв`язки.
Дослідивши скаргу, матеріали якими обґрунтовано її доводи, заслухавши пояснення заявника, думку прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно вимог ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відмовляючи в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, прокурор виходив з того, що із заяви ОСОБА_3 про вчинення слідчим поліції ОСОБА_5 злочину не вбачається, що заявнику завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано матеріальної шкоди.
В основі набуття фізичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактичної (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого).
Частина 5 ст. 55 КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ст. 55 ч. 1 КПК України.
Відповідно до Конституції України (ч. 5 ст. 124 та п. 9 ч. 3 ст. 129), одним із основних принципів судочинства є обов`язковість рішень суду, тому судові акти (рішення, вироки, ухвали, постанови) є обов`язковими до виконання на всій території України. Недотримання цього принципу порушує нормальну діяльність органів правосуддя, перешкоджає виконанню судових актів і тягне за собою відповідальність за злочин, передбачений ст. 382 КК України, тобто як такий, що скоєний проти державних органів правосуддя в особі суду, а не конкретної фізичної особи.
Таким чином, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення передбаченого ст. 382 ч. 2 КК України, слідчий суддя приходить до переконання про неможливість визнання потерпілим будь-якої конкретної фізичної особи, в тому числі і заявника ОСОБА_3 .
Згідно із ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: відмову у задоволенні скарги.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 від 23 листопада 2016 року залишити без задоволення.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 28 грудня 2016 року.

Повний текст ухвали виготовлено 30 грудня 2016 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1