Справа № 515/780/17
Провадження № 1-кп/515/1279/17

Татарбунарський районний суд Одеської області
В И Р О К

Іменем України

03 липня 2017 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, без офіційного місця працевлаштування, одруженого, на утриманні якого перебуває неповнолітня дитина, військовозобов`язаного, раніше судимого 17.09.2012 року Арцизьким райсудом Одеської області за ст.ст.190 ч.1, 185 ч.2, 186 ч.2, 70 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 18.03.2013 року Білгород-Дністровським райсудом Одеської області за ст.ст.309 ч.1, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 22.07.2013 року Білгород-Дністровським райсудом Одеської області за ст.ст.15-185 ч.2, 185 ч.2, 70, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 04.06.2014 року звільненого від невідбутої частини покарання на підставі ст.2 Закону України "Про амністію у 2014 році",

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 02.05.2017 року, приблизно о 14 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу з порогу магазину «Електротовари», розташованого по вул.23 серпня №42 в м.Татарбунари Одеської області, умисно, таємно, повторно, викрав бензокосу марки «GOODLUCK» GT4200, вартістю 1 909 грн. 60 коп., належну потерпілій ОСОБА_4 , після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій збиток на вказану суму.

В суд справа надійшла з обвинувальним актом та угодою про примирення від 08.06.2017 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст.472 КПК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України.

Суд, заслухавши думку прокурора, який вважає доцільним затвердити угоду, обвинуваченого, який беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання і заявив, що цілком розуміє наслідки угоди, вважає, що угода підлягає затвердженню та його слід визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Потерпіла також підтримує угоду, претензій до обвинуваченого не має, під час підписання угоди на нього впливу з боку інших осіб не було.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, яке, згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань. Правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна. Крім того, судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням тривалістю на 1 рік 6 місяців та на підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену міру покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд не виявив. То ж, оцінюючи особу обвинуваченого та наслідки злочину, суд вважає, що узгоджене йому покарання у вигляді відбуття покарання з випробуванням, відповідно до ст.75 КК України є відповідаючим особі обвинуваченого і забезпечує його виправлення.

Прокурором подані суду характеризуючі матеріали кримінального провадження № 0000183 від 12.05.2017 року щодо ОСОБА_5 , зібрані за вимогами КПК, та матеріали щодо речових доказів, які підлягають зберіганню разом зі справою.

Перед судом сторонами не поставлено питання про обрання запобіжного заходу. Обвинуваченому такий захід не обирався, тому у суду немає підстав для його застосування.

Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Документально підтверджені витрати за проведення експертизи в сумі 988,70 грн., відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст.367, 371, 374-376, 468-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 від 08.06.2017 року.

Визнати винним обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання в вигляді - 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку суду, відповідно до ч.1 ст.165 КВК України.

Речовий доказ у справі бензокосу марки «GOODLUCK» GT4200, передану на зберігання під розписку потерпілій - вважати повернутими за належністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 988,70 грн.

Вирок може бути оскаржено впродовж 30 діб з моменту його оголошення до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя Сивоконь