24.07.2017 Справа № 469/921/17
1-кп/469/117/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2017 року смт. Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новомосковськ Тульської області РФ, українця, громадянина України, освіта середня, військовозобов`язаного, розлученого, на утриманні 2 н/л дітей, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,
сторони кримінального провадження :
прокурор - ОСОБА_4
обвинувачений - ОСОБА_3
потерпілий - ОСОБА_5 .
Судом визнано доведеним, що 06.05.2017 року приблизно о 01.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщення домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , розуміючи, що його діяння є незаконним та протиправним, маючи злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , цілеспрямовано завдав один удар правою ногою в область живота потерпілому ОСОБА_5 , спричинивши йому тілесне ушкодження у вигляді травматичного розриву тонкої кішки, що супроводжувався фібринозним перитонітом, яке за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст.121 КК України «Умисне тяжке тілесне ушкодження», тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Зазначені обставини підтверджені такими доказами:
- показами обвинуваченого ОСОБА_3 , який у судовому засіданні повністю визнав свою винність у вчиненні злочину, викладені у обвинувальному акті обставини не оспорював та пояснив, що у ході конфлікту з потерпілим завдав йому один удар правою ногою в область живота, не передбачаючи можливих тяжких наслідків. Він був дуже п`яним і мало, що пам`ятає. Через декілька днів він дізнався, що потерпілий в лікарні. Поки він зібрався його відвідати, той вже виписався додому. Збитки потерпілому на лікування ним відшкодовано. Цивільний позов прокурора визнав в повному обсязі;
- показами потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що в ході сварки обвинувачений ОСОБА_3 вдарив його ногою в живіт. Наступного дня йому стало дуже погано і «швидка» його доставила в лікарню, де він лікувався протягом 15 днів. Обвинувачений збитки йому відшкодував повністю, претензій до нього він не має;
- витягом з ЄРДР від 16.05.2017р. підтверджується факт нанесення потерпілому ОСОБА_5 06.05.2017 року близько 01.00 год. тяжкого тілесного ушкодження, за ознакою небезпеки для життя, у вигляді травматичного розриву тонкої кішки, який супроводжувався фібринозним перитонітом (а.с.37);
- заявою потерпілого ОСОБА_5 до Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області від 15.05.2017 року про завдання йому 06.05.2017 року ОСОБА_3 тілесних ушкоджень (а.с.38);
-висновком судово-медичної експертизи №662 від 25.05.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 мало місце тілесне ушкодження у вигляді травматичного розриву тонкої кішки, який супроводжувався фібринозним перитонітом, яке за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, та яке могло виникнути внаслідок однієї ударної дії тупого твердого предмету з місцем прикладеної сили в область передньої черевної стінки, можливо в час вказаний ОСОБА_5 при зверненні до лікарні (22.00 год. 05.05.2017 року).
Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину та надав показання суду з приводу пред`явленого йому обвинувачення, які узгоджуються з обставинами, викладеному в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України вирішив обмежитись дослідженням вказаних доказів та документів, що характеризують обвинуваченого і впливають на покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого, відшкодування потерпілому завданих матеріальних збитків.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, його негативну характеристику з місця проживання та те, що на "Д" обліку у закладах охорони здоров`я він не перебуває, узгоджену думку сторін кримінального провадження про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та висновок органу пробації, викладений у досудовій доповіді, про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення волі, що не становитиме високої небезпеки для суспільства, суд дійшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
До початку судового розгляду у даному кримінальному провадженні прокурором заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_5 в сумі 4591,96 грн.
Вирішуючи питання чи підлягає задоволенню зазначений цивільний позов, суд виходить з наступного.
Згідно положень ч.1., ч.3 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, за загальним правилом, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Як вбачається з доданої до матеріалів справи в обґрунтування цивільного позову довідки Березанської ЦРЛ від 02.06.2017 року (а.п.25) загальний розмір витрат, які поніс медичний заклад на стаціонарне лікування ОСОБА_5 складає 4591,96 грн.
Таким чином, оскільки позовні вимоги ґрунтуються на положеннях закону, і є обґрунтованими, заявлений цивільний позов прокурора підлягає задоволенню у повному обсязі.
На підставі ч.9 ст.100 КПК України надані суду документи зберігати при справі.
Судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370 ,374 КПК України, суд -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту проголошення вироку.
Цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні задовольнити повністю.
На підставі ч.9 ст.100 КПК України надані суду документи зберігати при справі.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя :