АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Матеріал № 644/144/17 Слідчий судя: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/111/17 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.01.2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Індустріального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню № 0000091 від 11.01.2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Застосовано до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою в Харківській установі виконання покарань Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27) строком до 09 березня 2017 року.
Як зазначено в ухвалі, 12.01.2017 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло вищезазначене клопотання, в якому слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань № 27 УДПтС України в Харківській області до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Індустріального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000091 від 11.01.2017 року, розпочате за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене групою осіб.
11.01.2017 року ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Задовольняючи клопотання про застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення суми застави, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_9 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КПК України, наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.01.2017 року скасувати та постановити нову ухвалу якою обрати запобіжний захід не пов*язаний з триманням під вартою.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що слідчий суддя неналежним чином дослідив матеріали провадження та вивчив особистість підозрюваного, а ухвала не відповідає вимогам КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,захисника, який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні,думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є вийнятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінив сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про обгрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, тому застосування відносно ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об*єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов*язана мати докази, достатні для пред*явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов*язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред*явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення обгрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178 КПК України на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив всі обставини, передбачені ст.177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, вказавши в ухвалі про наявність ризиків вказаних в клопотанні.

Всі інші питання, в тому числі винності чи не винності ОСОБА_9 в скоєнні кримінального правопорушення, правильності кваліфікації, а також питання відностності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Наявність соціальних зв`язків, утриманців, родини та постійного місця проживання на обгрунтованість висновку слідчого судді не впливає.

Керуючись положеннями ч.4 ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за наявності обставин, передбачених п.2 ч.4 ст.183 КПК України, з урахуванням підстав та обставин, передбачених ст.ст.177 та 178 КПК України, які викладені у мотивувальній частині ухвали, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, ухвала слідчого судді є обґрунтованою, належним чином мотивованою та обгрунтованою, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляційній скарзі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 січня 2017 року щодо обрання у відношенні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави в межах строку досудового розслідування залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: