Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/555/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.08.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000294 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Голованівського районного суду Кіровоградської області від 24 квітня 2017 року.

Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Татарбунари Одеської області, українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не працюючий, не одружений, утриманців не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз 04.09.2014 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 263, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, звільнений 04.09.2015 року по відбуттю строку покарання,
визнаний винуватим та засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_6 зараховано час його попереднього ув`язнення з 25 листопада 2016 року до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Питання речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Кримінальне провадження розглянуто за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за заподіяння умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, за таких обставин.

24 листопада 2016 року ОСОБА_6 перебував у домоволодінні ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 , де разом з останньою, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на кухні розпивали спиртні напої.
Близько 19 години 00 хвилин між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 на ґрунті ревнощів виникла сварки, яка переросла в бійку, під час якої, близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_6 переслідуючи умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, наніс ОСОБА_11 долонею правої руки два удари по обличчю зліва, правою обутою ногою - не менше п`яти ударів в область тулуба, живота та кінцівок, обухом сокири - не менше трьох ударів по тулубу, кулаками рук не менше чотирьох ударів в область обличчя, внаслідок чого спричинив ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесні ушкодження у вигляді синців і саден в області обличчя, синців в області грудної клітини, синців в області лівої верхньої кінцівки, синця в області спини, синців в області нижніх кінцівок, крововиливу в м`яких тканинах передньої черевної стінки, розриву брижейки тонкої кишки (тонкого кишечника) з внутрішньочеревною втратою крові в черевну порожнину (близько 1300 мл.), які згідно висновку судово-медичної експертизи №99 від 25.11.2016 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення, від яких ОСОБА_11 померла у приміщенні вказаного будинку. Причиною смерті ОСОБА_11 є закрита тупа травма живота: розрив брижейки тонкої кишки (тонкого кишечника) з внутрішньочеревною втратою крові в черевну порожнину (близько 1300 мл.).
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вказує що вирок стосовно нього є незаконним при цьому посилається на те, що судом першої інстанції не в повній мірі враховані його показання та показання свідків. Також зазначає що суд першої інстанції призначаючи надто суворе покарання не в повній мірі врахував обставини, які пом`якшують покарання.

Заслухавши суддю - доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили вирок змінити, призначити мінімальне покарання передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, заслухавши прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, за обставин встановлених вироком під час судового розгляду, є правильним, оскільки ґрунтується на об`єктивному, повному і всебічному досліджені доказів, зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та правильно оцінених судом.

Допитаний під час апеляційного розгляду провадження обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин вказаних у вироку суду першої інстанції визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив що злочин вчинив на ґрунті ревнощів, оскільки він спільно проживав з ОСОБА_11 та кохав її, а сварку спровокували свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які пропонували ОСОБА_11 покинути його та жити разом з ОСОБА_10 . Додав, що потерпіла не могла померти саме від спричинених ним травм, оскільки після побиття вона ще вживала горілку, виходила на подвір`я та на порозі впала на дерев`яний тоненький брусок, після чого він заніс ОСОБА_11 до кухні та положив її на ліжко.
Вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, окрім визнання вини ОСОБА_6 , підтверджується дослідженими у суді належними та допустимими доказами, на підставі яких судом першої інстанції зроблено правильний висновок про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено, зокрема:

Показаннями свідка ОСОБА_10 , відповідно до яких він проживає по АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_9 . Приблизно 24 листопада 2016 року близько 17 години до них додому прийшли ОСОБА_6 разом з ОСОБА_11 та принесли з собою 1 літр горілки, яку вони разом розпивали на кухні будинку. Під час вживання горілки ОСОБА_11 сильно сп`яніла, на що ОСОБА_6 бив її долонею руки по обличчю, щоб привести до тями. Через деякий час ОСОБА_6 вийшов на подвір`я та через кілька хвилин повернувся до кухні, тримаючи в руках сокиру. Він в цей час сидів на стільці близько на відстані 1,5 метрів від ОСОБА_11 , а остання сиділа на ліжку. Побачивши це, ОСОБА_6 виражаючись нецензурною лайкою, підійшов до ОСОБА_11 і долонею правої руки двічі вдарив ОСОБА_11 по обличчю зліва від чого вона впала на підлогу на лівий бік. Потім ОСОБА_6 ногами наніс ОСОБА_11 3-4 удари по тулубу, та обухом сокири декілька ударів по тулубу, по ребрах. ОСОБА_11 в цей час закривала руками обличчя. До кухні зайшла його сестра ОСОБА_9 , яку ОСОБА_6 також вдарив обухом сокири по голові. Після цього, ОСОБА_6 відразу обухом сокири вдарив його в область голови та тулуба. Після отриманих ушкоджень ОСОБА_10 разом з ОСОБА_9 пішли в іншу кімнату змивати кров, а ОСОБА_6 підняв з підлоги на ліжко ОСОБА_11 та ліг з нею відпочивати. Після того, як всі полягали спати він не бачив та не чув, щоб хтось виходив з будинку на подвір`я. Також показав, що з ОСОБА_6 близько 25-ти років назад мав неприязні стосунки через ревнощі щодо жінки.
Показаннями свідка ОСОБА_9 згідно яких, вона проживає по АДРЕСА_1 , разом з дочкою ОСОБА_12 та братом ОСОБА_10 24 листопада 2016 року близько 17 години до них додому прийшли ОСОБА_6 разом з ОСОБА_11 та принесли з собою 1 літр горілки, яку вони разом розпивали на кухні будинку. Під час розпивання горілки ОСОБА_11 сильно сп`яніла, ОСОБА_6 бив її долонею по обличчю для того, щоб привести до тями. Близько 19 години ОСОБА_6 вийшов на подвір`я та через кілька хвилин тримаючи в руках сокиру повернувся до кухні, де в цей час ОСОБА_10 сидів на стільці, а ОСОБА_11 сиділа на ліжку. Побачивши це, ОСОБА_6 на ґрунті ревнощів, виражаючись нецензурною лайкою, підійшов до ОСОБА_11 і долонею правої руки двічі вдарив її по обличчю зліва від чого вона впала на підлогу лівим боком донизу. ОСОБА_6 ногами наніс ОСОБА_11 2-3 удари по животу та обухом сокири декілька ударів по тулубу та руці. Потім вона зайшла до кухні та хотіла заступитись за ОСОБА_11 , на що ОСОБА_6 також вдарив її обухом сокири по голові. Після чого, ОСОБА_6 відразу обухом сокири вдарив ОСОБА_10 в область голови та тулуба. Після отриманих ушкоджень вона разом з ОСОБА_10 пішли в іншу кімнату змити кров, а ОСОБА_6 підняв з підлоги на ліжко ОСОБА_11 . В подальшому вона ще вживала горілку з ОСОБА_6 , під час чого останній попросив заночувати у неї. Після того, як всі полягали спати вона не бачила та не чула, щоб хтось виходив з будинку на подвір`я. Вранці наступного дня почала проганяти ОСОБА_6 додому, на що останній почав будити ОСОБА_11 . Підійшовши до ОСОБА_11 вона взяла її за ногу та сказала ОСОБА_6 , щоб він не будив її, оскільки вона вже мертва. Потім вона вийшла на подвір`я, оскільки до неї заїхала ОСОБА_13 та повідомила останній про подію, на що остання відразу зателефонувала до поліції.
Показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що вона проживає по АДРЕСА_1 , разом з матір`ю ОСОБА_9 та дядьком ОСОБА_10 . В кінці листопада 2016 року, вона прийшовши близько о 20 годині додому, побачила, що матір і дядько разом з ОСОБА_6 і ОСОБА_11 розпивали горілку. ОСОБА_12 запропонувала провести ОСОБА_6 з ОСОБА_11 додому, на що ОСОБА_6 вдарив долонею ОСОБА_11 по обличчю, оскільки остання була в стані сильного алкогольного сп`яніння. Після цього ОСОБА_12 залишила будинок та пішла до свого брата.
Показаннями свідка ОСОБА_13 , відповідно до яких вона проживає по АДРЕСА_2 , по сусідству з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Приблизно 23 листопада 2016 року о 19 годині вона заходила до останніх разом зі своїм чоловіком ОСОБА_14 та братом ОСОБА_15 , щоб запитати чи буде їхати ОСОБА_9 до районного центру, та бачила, що в будинку перебували ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , які разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розпивали горілку. На другий день вранці вона заїхала до ОСОБА_9 , яка повідомила про те, що померла ОСОБА_11 . Після чого вона зателефонувала до поліції, повідомила про подію, а потім віддала телефон ОСОБА_6 , який повідомив про дату народження ОСОБА_11 .
Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень також об`єктивно підтверджується належними і допустимими письмовими доказами, які всебічно перевірені судом першої інстанції, а саме:

протоколом огляду місця події від 25.11.2016 року з доданими до нього фототаблицями, згідно якого оглянуто домоволодіння АДРЕСА_1 та встановлено місце вчинення злочину. В ході проведення огляду в кухні житлового будинку на ліжку було виявлено труп ОСОБА_11 , вилучено виріз тканини з речовиною бурого кольору з ширми дверей, виріз тканини з речовиною бурого кольору зі штори над ліжком, виріз тканини з речовиною бурого кольору з підодіяльника, виріз тканини з речовиною бурого кольору із матрацу ліжка, виріз клейонки з речовиною бурого кольору зі столу, змив речовини бурого кольору та контрольний змив з дверей між кімнатами (т.1 арк.к.п.10-21);
протоколом огляду місця події від 30.11.2016 року з доданою до нього фототаблицею, згідно якого оглянуто домоволодіння АДРЕСА_1 , та в коридорі будинку виявлено і вилучено сокиру (т.1 арк.к.п.240-242);
лікарським свідоцтвом про смерть №2778 від 25.11.2016 року та довідкою про причину смерті №2778, згідно якої дата смерті ОСОБА_11 зазначена 25.11.2016 року, а причина смерті - травматичний шок, розрив брижейки (т.1 арк.к.п.22);
висновком експерта №99 від 25.11.2016 року, відповідно до якого під час судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 , з 16 год. по 19 год., на трупі виявлено синці і садна в області обличчя, синці в області грудної клітини, синці в області лівої верхньої кінцівки, синець в області спини, синці в області нижніх кінцівок, крововилив в м`яких тканинах передньої черевної стінки, розрив брижейки тонкої кишки (тонкого кишечника) з внутрішньочеревною втратою крові в черевну порожнину (близько 1300 мл.)(т.1 арк.к.п.28-33).
Пошкодження виявлені при досліджені трупа ОСОБА_11 могли утворитися від травматичної дії твердого тупого предмета (предметів), що володіють обмеженою контактуючою поверхнею і у живих осіб відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння (п. 2 висновку експерта №99). Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_11 являється закрита тупа травма живота: розрив брижейки тонкої кишки з внутрішньочеревною втратою крові в черевну порожнину (близько 1300 мл.) (п. 3 висновку експерта №99). Смерть ОСОБА_11 настала за 8-18 годин до моменту дослідження (п. 4 висновку експерта №99);
висновком судово-психіатричної експертизи комунальним закладом "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня", відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №540 від 06.12.2016 року згідно якого, ОСОБА_6 в момент вчинення кримінального правопорушення не страждав і в даний час психічним захворюванням не страждає, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України. У відношенні інкримінованого правопорушення ОСОБА_6 слід вважати осудним. Застосування заходів медичного характеру не потребує (т.1 арк.к.п.215-216);
протоколом проведення слідчого експерименту від 30.11.2016 року за участю ОСОБА_9 , відповідно до якого остання детально розповіла та показала, як ОСОБА_6 здійснював нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 долонею руки по обличчю, після чого остання упала лівим боком на підлогу, та як наносив правою ногою удари в живіт та тулуб, а також наносив удари обухом сокири по ребрах з правого боку та по правій нижній кінцівці (т.1 арк.к.п.218-220);
висновком експерта №99 від 23.12.2016 року, згідно якого не виключається можливість отримання ушкоджень в області обличчя зліва, нижньої треті правого стегна, передньої черевної стінки і в черевній порожнині, виявлених при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_11 , при обставинах указаних ОСОБА_9 в протоколі слідчого експерименту від 30.11.2016 року (т.1 арк.к.п.49);
протоколом проведення слідчого експерименту від 30.11.2016 року за участю ОСОБА_10 , під час якого він детально розповів та показав, як ОСОБА_6 здійснював нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 долонею руки по обличчю, після чого остання упала лівим боком на підлогу, та як наносив правою ногою удари в живіт та тулуб, а також наносив удари обухом сокири по ребрах з правого боку та по правій нижній кінцівці (т.1 арк.к.п.229-231);
висновком експерта №99 від 23.12.2016 року, згідно якого не виключається можливість отримання ушкоджень в області обличчя зліва, передньої поверхні грудної клітки, передньої черевної стінки і в черевній порожнині, виявлених при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_11 , при обставинах указаних ОСОБА_10 в протоколі слідчого експерименту від 30.11.2016 року (т.2 арк.к.п.43);
протоколом проведення слідчого експерименту від 28.12.2016 року за участю ОСОБА_6 , та фототаблицею до нього, відповідно до якого він детально розповів та показав, як наносив ОСОБА_11 удари обухом сокири по спині, правою ногою - більше трьох ударів в область обличчя, живота та грудної клітки. Також ОСОБА_6 розповів, що після бійки через деякий час, він виходив у коридор будинку, і бачив як ОСОБА_11 стоячи на обох руках, намагалася підвестись, на що ОСОБА_6 зрозумів, що ОСОБА_11 падала, але як саме падала не бачив (т.2 арк.к.п.70-78);
висновком експерта №99 від 28.12.2016 року, згідно якого не виключається можливість отримання ушкоджень в області обличчя, грудної клітини, спини, передньої черевної стінки і в черевній порожнині, виявлених при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_11 , при обставинах вказаних ОСОБА_6 у протоколі слідчого експерименту від 28.12.2016 року. Виключається можливість утворення ушкоджень, виявлених при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_11 , при падінні з висоти вертикального положення тіла (т.2 арк.к.п.86-87);
Наведені вище та досліджені судом письмові докази є належними та допустимими, оскільки отримані органом досудового розслідування згідно з вимогами кримінального процесуального законодавства України та містять в собі фактичні дані, які вказують на місце, час, спосіб вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Перевіривши та оцінивши наведені вище зібрані у кримінальному провадженні докази і доводи апеляційної скарги сторони захисту в їх сукупності, колегія суддів вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена.

Суд першої інстанції розглянувши матеріали кримінального провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, правильно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України, як заподіяння умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_11 могла отримати тілесні ушкодження, внаслідок яких настала її смерть, при падінні останньої на подвір`ї на тоненький дерев`яний брусок, а не від його дій, колегія суддів вважає безпідставними, метою яких є уникнення кримінальної відповідальності та справедливого покарання за вчинене кримінальне правопорушення.
Відповідно до описової частини висновку експерта №99 від 28.12.2016 року, не виключається можливість отримання ушкоджень в області обличчя, грудної клітини, спини, передньої черевної стінки і в черевній порожнині, виявлених при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_11 , при обставинах вказаних ОСОБА_6 у протоколі слідчого експерименту від 28.12.2016 року. Виключається можливість утворення ушкоджень, виявлених при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_11 , при падінні з висоти вертикального положення тіла (т.2 арк.к.п.86-87).
Згідно до висновку експерта №99 від 25.11.2016 року, пошкодження виявлені при досліджені трупа ОСОБА_11 могли утворитися від травматичної дії твердого тупого предмета (предметів), що володіють обмеженою контактуючою поверхнею (т.2 арк.к.п.43).
З протоколу слідчого експерименту від 28.12.2016 року за участю ОСОБА_6 , вбачається, що він не вказував про те, що ОСОБА_11 виходила на подвір`я, та не бачив як вона падала, і чи взагалі падала, тоді як зазначив, що ОСОБА_11 знаходилась у коридорі стоячи на обох руках і намагалася підвестися (т.2 арк.к.п.86-87).
Допитані під час судового засідання свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 показали, що після того, як всі полягали спати вони не бачили та не чули, щоб хтось виходив з будинку на подвір`я.Підстав ставити під сумнів показання вказаних свідків, в тому числі і з причин на які посилається обвинувачений, у колегії суддів немає, оскільки вони є послідовними щодо фактичних обставин та узгоджуються між собою та іншими доказами у справі.

До того ж кількість нанесених ударів ОСОБА_6 по тулубу та животі ОСОБА_11 вказують на отримання потерпілою тілесних ушкоджень, що призвели до її смерті, саме від ОСОБА_6 .
Наведені докази у сукупності не викликають сумніву, є достовірними, належними, об`єктивними, допустимими та повністю узгоджуються між собою.
За таких обставин твердження обвинуваченого, що між його діями і смертю потерпілої ОСОБА_6 немає причинного зв`язку не заслуговують на увагу і спростовуються наведеними вище доказами, якими достовірно підтверджується факт конфлікту 24.11.2016 року, який виник між обвинуваченим, свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та потерпілою ОСОБА_6 , факт нанесення обвинуваченим потерпілій ударів в область обличчя, грудної клітини, спини, передньої черевної стінки і в черевній порожнині. Вказаний механізм та локалізація тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілої узгоджуються з виявленими на трупі ОСОБА_6 під час експертного дослідження тілесними ушкодженнями як зовнішніми так і внутрішніми їх проявами.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом першої інстанції призначено з дотриманням вимог статей 50, 65 КК України, в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України за якою його засуджено.

При призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції в повній мірі врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Характеризуючи особу обвинуваченого, суд прийняв до уваги, що він не одружений за місцем проживання характеризується негативно (т.2 арк.к.п.32-33), на диспансерному обліку у лікаря психіатра-нарколога не перебуває (т.2 арк.к.п.37), раніше неодноразово судимий (т.2 арк.к.п.2-6), на утримані неповнолітніх осіб не має.
Обставини, які пом`якшують покарання, суд правильно визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючими покарання обставинами, суд правильно визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
З урахуванням даних про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, маючи не погашену судимість, позитивних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив тяжкий умисний злочин, суд першої інстанції прийшов правильного висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та призначив йому покарання в межах санкцій ч. 2 ст. ст. 121 КК України, яке на переконання колегії суддів, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду не встановлено.

За таких обставин апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції слід залишити без зміни.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Голованівського районного суду Кіровоградської області від 24 квітня 2017 року стосовно ОСОБА_6 - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим, в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4