Єдиний унікальний номер 226/98/16-к
Номер провадження 11-сс/775/10/2017

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю

секретаря: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті Донецької області справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Димитрівського міського суду Донецької області від 14.12.2016 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт Кудєєвка Іглинського району, Башкирія, Російська Федерація, громадянин України, українець, має середню освіту, не одружений, в порядку ст.89 КК України не судимий, не працюючий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

14.12.2016 року до Димитрівського міського суду Донецької області надійшло клопотання слідчого Мирноградського ВП Покровського ВП ГУ НП в Донецькій області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9

09.07.2014року о 12.50 год. в ході сварки з ОСОБА_11 за місцем її проживання в АДРЕСА_3 ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, з метою позбавлення її життя, наніс їй численні удари руками та ногами по тілу, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 померла. Після скоєння злочину ОСОБА_9 з місця події втік, а згодом з метою уникнення кримінальної відповідальності залишив і місце свого постійного проживання, внаслідок чого 11.08.2014 року на підставі постанови слідчого Димитровського МВ ГУМВС України в Донецькій області він був об`явлений у державний розшук, а в подальшому у міжнародний каналами Інтерполу, що перешкоджає проведенню повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування. Зазначаючи на це та вказуючи на існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ст. 177 КПК, слідчий з метою запобігання спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження просить обрати підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний у вигляді тримання під вартою з метою здійснення його екстрадиції в Україну.

Суд задовольнив клопотання слідчого і застосував відносно ОСОБА_9 , 1977 року народження, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Бахмутській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 вказує, що ухвала слідчого судді не відповідає нормам КПК України. Посилається на те, що у досудового слідства відсутні прямі докази винуватості саме ОСОБА_9 у скоєні навмисного вбивства, оскільки слідчий керувався лише самим фактом смерті громадянки ОСОБА_11 . Також зазначає, що органом досудового розслідування не вжито заходів для вручення ОСОБА_9 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України, тому він не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні. Захисник звертає увагу на упередженість досудового слідства та суду, а також необ`єктивне та неповне розслідування даного кримінального провадження. Вважає, що слідчим не наведено будь-яких доказів на підтвердження існування ризиків зазначених у клопотанні.

В доповненні до апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 вказує на необґрунтованість та відсутність «розумності» підозри, на якій ґрунтується арешт ОСОБА_9 , відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неповноту судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи захисників, які, підтримали вимоги апеляційної скарги та її доповнення, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду без змін, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, та думку осіб в судовому засіданні, колегія суддів дійшла висновку про те, що судове рішення є законним, а вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя, всупереч твердженням захисника, правильно встановив, що наведені у ньому дані, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на можливу причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Зокрема такими даними є відомості, які містяться в протоколах допиту потерпілої ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , протоколом огляду місця події, висновком експерта та інших протоколах слідчих дій та документах, зібраних під час досудового розслідування, що були надані стороною обвинувачення слідчому судді.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих кримінальних правопорушень.

Разом з цим, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» де зазначено, що обґрунтована підозра - це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри. Отже, слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи захисника про використання органом досудового розслідування неналежних доказів при повідомленні про підозру, як і доводи про незаконність затримання його підзахисного є необґрунтованими.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні вказаного правопорушення, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, всупереч твердженням захисника, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, експертів, спеціалістів та інших учасників у кримінальному провадженні.

Також слідчий суддя врахував той факт, що підозрюваний залишив своє місце проживання після вчинення злочину та оголошений у міжнародний розшук та свідчить, що він умисно переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення можливого покарання.

Таким чином, доводи захисників про відсутність у провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КК України, є непереконливими.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання ОСОБА_9 процесуальних обов`язків.

Доводи захисника, що ОСОБА_9 не набув статусу підозрюваного спростовуються матеріалами кримінального провадження, з яких вбачається, що підозра ОСОБА_9 повідомлена шляхом вручення підозри його рідній сестрі ОСОБА_9 , що не суперечить нормами діючого кримінального процесуального законодавства, оскільки у місці постійного мешкання підозрюваний ОСОБА_9 відсутній.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а тому апеляційна скарга з доповненнями захисників ОСОБА_9 з викладеними в них доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Димитрівського міського суду Донецької області від 14 грудня 2016 року, у кримінальному провадженні №0000801 про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: