Справа№522/5889/17
Провадження № 1-«кс»/522/5446/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
адвоката - ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області, погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця за національністю, із середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у кримінальному провадженні за №0000601 від 22.09.2016 р., за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно клопотання 22.09.2016 р. до ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження за №0000601 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.09.2016 р. приблизно о 10 год. 10 хв. водій ОСОБА_6 керуючи власним технічно справним автомобілем «CHEVROLET EPICA», р/н « НОМЕР_1 », в умовах необмеженої видимості по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю Старосінної площі в м. Одесі, де організований односторонній рух і проїзна частина має три смуги руху в попутному напрямку, з боку вул. Водопровідна у напрямку вул. Середньофонтанська, у лівій смузі свого напрямку руху, зі швидкістю близько 30 км/год. за невстановленим органами слідства автомобілем, котрий рухався попереду у попутному напрямку, у правій смузі руху, порушив пункти: 1.7.; 2.3. «б»; 4.16 «а»; 12.1.; 18.1.; 18.4 «Правил дорожнього руху» України.

Так, наближаючись до позначеного дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» нерегульованого пішохідного переходу, що розташований навпроти будинку № 7/9 по Старосінній площі, водій ОСОБА_6 побачив, як зазначений невстановлений органами слідства автомобіль почав зменшувати швидкість та зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, проте, вкрай уважним не був, отримуючи об`єктивні ознаки зміни дорожньої обстановки, які виразилися у тому, що перед нерегульованим пішохідним переходом починає зменшувати швидкість та зупиняється транспортний засіб, що рухався попереду у попутному напрямку, оскільки на пішохідному переході знаходився пішохід, заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, на зміну дорожньої обстановки своєчасно не відреагував, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, не зменшив швидкість руху керованого автомобіля аж до його зупинки, не переконався, що на пішохідному переході знаходиться пішохід, для якого може бути створена небезпека, хоча зобов`язаний був це передбачити, не дав дорогу пішоходу ОСОБА_7 , яка рухалась у темпі середнього кроку, з правого боку ліворуч, за ходом руху автомобіля, внаслідок чого на пішохідному переході скоїв на неї наїзд передньою частиною автомобіля «CHEVROLET EPICA», р/н « НОМЕР_1 ».

В результаті ДТП пішоходу ОСОБА_7 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 3224 від 15.12.2016, спричинені тілесні ушкодження, а саме: черепно-мозкова травма з наявністю забійної рани потиличної області та перелому кісток склепіння та основи черепу (перелом потиличної кістки з поширенням на задню черепну ямку), вогнища забоїв правих скроневої та лобної часток; закритий осколковий перелом правої променевої кістки в типовому місці, закритий осколковий перелом зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки, ушкодження зв`язок правого колінного суглоба, які відповідно до п. 2.1.3 «б» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи з дослідження обставин ДТП №4837 від 03.03.2017 водій автомобіля «CHEVROLET EPICA», р/н « НОМЕР_1 » гарантовано мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом належного виконання вимог п. п. 2.3. «б»; 12.1.; 18.4. ПДР і саме його дії знаходяться у причинному зв`язку із ДТП.

27.03.2017 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

28.03.2017 р. слідчий, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , мотивуючи його тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Розглянувши клопотання, заслухав думку прокурора, слідчого, які вважали необхідним його задовольнити, підозрюваного, його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, суд вважає, у задоволенні клопотання слід відмовити та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, виходячи з наступного.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Проте, в судовому засіданні прокурор та слідчий не довели наявність обставин, передбачених пунктом 3 частини першої ст.194 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.

Одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Так, прокурором та слідчим, в клопотанні лише формально зазначено на те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Однак, такі посилання в порушення ч.3 ст. 184 КПК України нічім не обґрунтовані, так як жодних документів які б підтверджували такі обставини до клопотання надано не було.

Також слід зазначити, що ОСОБА_6 , раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання в м. Одесі, відшкодував збитки пов`язанні з лікуванням потерпілої, позитивно характеризується за місцем проживання, добровільно з`явився до суду для розгляду клопотання про обрання йому міри запобіжного заходу.

З урахуванням вищевикладеного, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 під час досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 179, 182,183, 205 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволені клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 відмовити.

Обрати ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_6 , зобов`язання передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме : у разі, якщо підозрюваний не виконає покладенні на нього обов`язки, до нього може бути накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконання особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду прокурор.

Слідчий суддя: