пр. № 1-кс/759/1581/17
ун. № 759/6876/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого від 23.03.2017 р. про закриття кримінального провадження № 0002509 внесеного до ЄРДР 23.03.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 140, ст. 141 КК України, -

в с т а н о в и в :

10.05.2017 р. до суду надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій він просив скасувати постанову слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 23.03.2017 р. про закриття вказаного вище кримінального провадження, посилаючись на те, що в Святошинському Управлінні поліції проводиться досудове розслідування щодо неправомірних дій медичних працівників Київського міського клінічного онкологічного центру під час здійснення лікування пацієнтів, в тому числі, ОСОБА_5 , яка була матір`ю скаржника ОСОБА_3 .

Заявник вважає, що рішення слідчого є передчасним, висновки не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення, а тому, на думку скаржника, підстави для закриття кримінального провадження відсутні, оскільки вказана постанова прийнята без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин.

Заявник в обґрунтування скарги зазначає, що 23.03.2017 р. з кримінального провадження № 0001274 від 14.12.2013 р. виділені матеріали кримінального провадження № 0002509 від 23.03.2017 р. по факту неправомірних дій медичних працівників Київського міського клінічного онкологічного центру під час здійснення лікування пацієнтів, в тому числі, ОСОБА_5 , яка була матір`ю скаржника ОСОБА_3 .

Скаржник вважає, що слідчий ОСОБА_4 , закриваючи кримінальне провадження, керувався лише висновками КСМЕ № 82-2016/о, без викладу своїх доводів та обґрунтувань. При цьому, заявник зазначає, що вказаний висновок є неясним і невизначеним в частині експертного дослідження конкретної комбінації лікарських препаратів групи відносно їх використання конкретно для хворої ОСОБА_5 , крім того, у вказаному Висновку відсутня чітка експертна відповідь на конкретні питання слідства, у зв`язку з чим заявник просив суд скаргу задовольнити.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав та просив її задовольнити, додатково зазначив, що слідчим при призначені та проведенні експертами дослідження не було враховано первинної медичної картки ОСОБА_5 , яка має для слідства вагоме значення, оскільки саме ця картка має первинні відомості (записи) про симптоми хвороби останньої на її першій стадії. Також, скаржник зазначив, що під час лікування його матері ОСОБА_5 у Київському міському клінічному онкологічному центрі, останній були прописані медичні препарати (ліки), які не містять рекомендації для лікування симптомів раку шлунку.

Слідчий СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 в судовому засіданні проти скарги заперечував, просив у її задоволенні відмовити, посилаючись на те, що слідством здійснено ряд слідчих дій на встановлення істини, отримано експертні висновки з яких вбачається відсутність злочинних дій медичних працівників Київського міського клінічного онкологічного центру під час здійснення лікування пацієнтів, в тому числі, ОСОБА_5 .

Слідчим надано для огляду в судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0002509 внесеного до ЄРДР 23.03.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 140, ст. 141 КК України.

Суд, заслухавши скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 та дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження приходить до висновку про задоволенні скарги з наступних підстав.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Встановлено, що 14.12.2012 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за № 0001274 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 356, ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 140, ч. 1 ст. 190 КК України.

Постановою Прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_6 від 23.03.2017 р. виділено з матеріалів кримінального провадження № 0001274 від 14.12.2013 р., матеріали кримінального провадження № 0002509 від 23.03.2017 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 140, ч. 1 ст. 141 КК України, по факту неправомірних дій медичних працівників Київського міського клінічного онкологічного центру під час здійснення лікування пацієнтки ОСОБА_5 .

Таким чином, в провадженні слідчого Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 перебувають матеріали кримінального провадження № 0002509 від 23.03.2017 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 140, ч. 1 ст. 141 КК.

Проте, встановлено, що постановою слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 23.03.2017 р. закрито кримінальне провадження № 0002509 від 23.03.2017 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 140, ч. 1 ст. 141 КК, за відсутністю складу кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
У відповідності до вимог ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захист своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
З змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_5 вперше звернулась до Київської міської онкологічної лікарні 27.09.2010 р., де їй в процесі обстеження та лікування було встановлено діагноз: рак шлунку, ускладнений субкомпенсованим стенозом вихідного відділу, четвертою стадією хвороби з метастазами у вісцеральній очеревині.

Проте, як вбачається з копії медичної документації ОСОБА_5 , наданої в судовому засіданні заявником , остання вперше звернулась до Київської міської онкологічної лікарні саме 25.08.2010 р. про що свідчить огляд терапевта.

Судом встановлено, що експертами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Київського міського клінічного бюро судово медичної експертизи було проведено експертне дослідження у період з 18.03.2016 р. по 20.02.2017 р. в рамках кримінального провадження № 0001274 від 14.12.2013 р., з якого були виділені матеріали кримінального провадження № 0002509 від 23.03.2017 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 140, ч. 1 ст. 141 КК України, та за результатами експертного дослідження був виготовлений Висновок № 82-2016/о.

При цьому, на аркуші № 86 вказаного вище Висновку міститься інформація, що відповідно до листа слідчого ОСОБА_4 від 10.01.2017 р.: «У зв`язку з тим, що на Ваш лист від 14.11.2016 р. не направлено оригінал Медичної картки амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_5 , 1942 р.н., що пов`язано з тим, що 29.08.2013 р. КМКОЦ вказані оригінали карток направлені до Департаменту охорони здоров`я м. Києва, прошу провести раніше призначену комісійну СМЕ без оригіналу вказаної картки».

Проте, встановлено, що відповідно до листа Департаменту охорони здоров`я від 14.12.2014 р., на виконання ухвали Святошинського районного суду м. Києва, співробітниками Святошинського УП 21.11.2013 р. були вилучені оригінали медичних карт стаціонарного та амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_5 .

Крім того, як вбачається з листа Департаменту охорони здоров`я від 03.11.2014 р. направленого на адресу ОСОБА_3 , останнього повідомлено, що медичні карти на ім`я ОСОБА_5 : стаціонарного хворого: № 489, 16183, 18122, 15122, 20110, амбулаторного хворого: № 11719/10 були вилучені 21.11.2013 р.

Таким чином, судом встановлено, що Висновок № 82-2016/о, складений у період з 18.03.2016 р. по 20.02.2017 р. без наявності амбулаторної картки ОСОБА_5 № 11719/10, яка є документацією із зазначенням первинних симптомів хвороби ОСОБА_5 та відповідно дана картка має значення для слідства є вагомою для постановлення висновків експертами.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, скаржник ОСОБА_3 неодноразово звертався до слідства з клопотаннями про витребування та надання експертам СМЕ медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_5 , проте, вказані клопотання не мали позитивного вирішення.

Таким чином, суд вважає, що висновок Київського міського клінічного бюро судово медичної експертизи № 82-2016/о складений у період з 18.03.2016 р. по 20.02.2017 р. в рамках кримінального провадження № 0001274 від 14.12.2013 р. є неповним та таким, що складений без наявності амбулаторної картки ОСОБА_5 № 11719/10, яка по своїй суті є первинною медичною документацією.

Відтак, проаналізувавши доводи скарги, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим СВ Святошинського Управління поліції ОСОБА_4 передчасно винесена 23.03.2017 р. постанова про закриття кримінального провадження без отримання належних висновків експертів, грунтованих на повному, об`єктивному досліджені всієї медичної документації.

Враховуючи наведене, слідчий суддя розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_3 в судовому засіданні знайшла свого доведення та обґрунтування, у зв`язку з чим її вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309, 395 КПК України, суд, -

У х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого від 23.03.2017 р. про закриття кримінального провадження № 0002509 внесеного до ЄРДР 23.03.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 140, ст. 141 КК України задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Святошинського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_4 від 23.03.2017 р. про закриття кримінального провадження № 0002509 внесеного до ЄРДР 23.03.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 140, ст. 141 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1