УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу
Апеляційного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:
Як вбачається з долученої до касаційної скарги копії ухвали апеляційного суду, ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 04 травня 2016 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування йому у строк покарання термін попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ст. 72 КК.
Не погодившись з вказаною ухвалою, поза межами строку на апеляційне оскарження першим заступником прокурора Чернігівської області було подано апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 року першому заступнику прокурора відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали районного суду щодо ОСОБА_4 та повернуто апеляційну скаргу на підставі ст. 399 КПК.
У касаційній скарзі прокурор посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи. Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено.
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Як вбачається з касаційної скарги та доданого до неї копії судового рішення, ухвала місцевого суду була проголошена 04 травня 2016 року та вручена прокурору яка приймала участь у судовому засіданні

ОСОБА_5 10 травня 2016 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 395 КПК строк подачі апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу суду першої інстанції складає 7 днів з дня її оголошення.
Згідно ч. 4 ст. 36 КПК право на подання апеляційної скарги мають також незалежно від їх участі в судовому провадженні прокурори вищого рівня: Генеральний прокурор України, його перший заступник та заступники, керівник регіональної прокуратури, його перший заступник та заступники.
У даному провадженні брав участь прокурор місцевої прокуратури, отже, жодна з підстав не позбавляла прокурора прокуратури вищого рівня в рамках реалізації своїх повноважень щодо прокурорського нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, бути обізнаним щодо остаточного рішення стосовно вирішення клопотання засудженого ОСОБА_4 щодо зарахування йому строку попереднього увязнення у строк покарання.
Колегія суддів касаційного суду погоджується з висновком апеляційного суду про те, що посилання першого заступника прокурора Чернігівської області про несвоєчасне отримання копії постановленого щодо ОСОБА_4 судового рішення, як на причину пропуску строку на апеляційне оскарження, не є такими, які можна визнати поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не містить обґрунтованих доводів, які б свідчили про наявність інших поважних причин, які перешкодили прокурору вчасно звернутись з апеляційною скаргою.
Доводи прокурора про порушення апеляційним судом права на захист засудженого ОСОБА_4 колегія суддів вважає необґрунтованими.
Відповідно до ч. 1 ст. 52 КПК участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні.
Разом з тим, судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні завершено з ухваленням вироку, який набрав законної сили і виконується самостійно. Клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, розглянуто за участю захисника. Розгляд клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження прокурору, який було здійснено за відсутності захисника, не є істотним порушенням відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК, оскільки не порушує права засудженого на захист і відбувся після розгляду кримінального провадження по суті.
Таким чином, апеляційний суд, постановляючи ухвалу від 09 вересня 2016 року про відмову першому заступнику прокурора Чернігівської області у поновлені строку на апеляційне оскарження ухвали Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 04 травня 2016 року та повернення апеляційної скарги, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Таким чином, із касаційної скарги та наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи викладене і керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 року відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення

й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3