Єдиний унікальний номер 722/375/17
Номер провадження 1-в/722/82/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2017 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю: прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сокиряни Чернівецької області справу за клопотанням засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням,-

в с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням, в якому просив про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак у своєму клопотанні просив суд справу розглядати за його відсутності.

Представник ДУ «СВК (№67)» ОСОБА_5 в судове засідання також не з`явився, однак звернувся до суду з заявою, в якій заперечував проти задоволення клопотання (подання) засудженого і просив справу розглядати за його відсутності.

Прокурор Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого не заперечував.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Жмеринського районного суду Вінницької області від 20.12.2012 року за ст. 121 ч. 2 КК України на 7 років позбавлення волі. Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 23.02.2016 року до засудженого застосовано Закон України від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання». Строк відбування покарання відраховується з 08.09.2012 року.

Кінець строку відбування засудженим покарання - 09.05.2019 року.

В даний час засуджений відбуває покарання в ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)», куди прибув 06.02.2013 року.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до ч.1 ст.118 КВК України засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях позбавлення волі і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах, за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції. Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею.

Отже, виходячи із вказаної норми закону, обов`язок щодо створення відповідних умов для праці та працевлаштування засудженого покладено виключно на адміністрацію установи виконання покарань.

Судом встановлено, що в матеріалах особової справи засудженого та поданих до суду адміністрацією ДУ «СВК (№67)» документах відсутні будь-які докази ухилення чи відмови засудженого ОСОБА_4 від запропонованих адміністрацією колонії робіт.

Навпаки, як встановлено із довідки №140 від 06.04.2017 року, виданої відділом організації та нормування праці СВК видно, що ОСОБА_4 з березня 2013 року по березень 2017 року включно на виробництві установи працював, норми виробітку намагався виконувати.

З наданої адміністрацією колонії довідки №117 від 04.04.2017 року встановлено, що засуджений ОСОБА_4 06.02.2013 року комісійно оглянутий лікарями медичної частини установи. Діагноз: Працездатний. В теперішній час стан здоров`я засудженого задовільний.

Відповідно до наявних в особовій справі засудженого виписок з протоколів засідання комісії відділення з оцінки ступеню виправлення засуджених, засуджений ОСОБА_4 :

- з 01.2013 року по 12.07.2013 року не став на шлях виправлення (протокол №5 від 12.07.2013 року);

- з 12.07.2013 року по 17.01.2014 року дотримується вимог режиму (протокол №1 від 17.01.2014 року);

- з 17.01.2014 року по 24.07.2014 року дотримується вимог режиму (протокол №4 від 24.07.2014 року);

- з 24.07.2014 року по 13.01.2015 року не став на шлях виправлення (протокол №1 від 13.01.2015 року);

- станом на 28.01.2016 року не став на шлях виправлення (протокол №1 від 28.01.2016 року);

- станом на 02.11.2016 року стає на шлях виправлення (протокол №6 від 02.11.2016 року).

З довідки про заохочення та стягнення засудженого судом встановлено, що за час перебування в установі ОСОБА_4 двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог режиму відбування покарання. Стягнення погашені у передбаченому законом порядку.

Разом з тим, 29.08.2014 року засудженому ОСОБА_4 за сумлінне відношення до праці та зразкову поведінку було винесено заохочення начальником колонії у виді подяки.

Дані обставини свідчать про дотримання засудженим вимог утримання засуджених у виправних колоніях та його добросовісну працю.

Як встановлено із змісту характеристики від 07.04.2017 року, в ДУ «Сокирянська виправна колонія (№ 67)» ОСОБА_4 прибув 06.02.2013 року. По прибуттю до установи та по грудень 2016 року був працевлаштований в якості вибірника складальника каменю стінового у гірничій дільниці №1. Поставлені йому зміні виробничі завдання намагається виконувати. В 2015 році здобув професію «Машиніста каменерізних машин» ІV розряду, закінчивши навчальний центр який функціонує при установі. За постановою начальника колонії від 20.12.2016 році був переведений до дільниці соціальної реабілітації при Сокирянській ВК (№67). По прибуттю працевлаштований в якості вибірника складальника каменю стінового гірничої дільниці №2. Покладені йому завдання виконує. Роботи з благоустрою колонії виконує, однак потребує контролю за якістю їх виконання. Виховні заходи, які проводяться у дільниці соціальної реабілітації відвідує, реагує посередньо. В лютому 2017 року подав заяву на участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», однак будь-якої участі у її реалізації не приймає.

Як в наданих адміністрацією колонії на запит суду документах, так і в матеріалах особової справи засудженого відсутні будь-які докази, які б підтверджували негативне відношення засудженого протягом всього часу перебування в місцях позбавлення волі до вимог режиму відбування покарань, соціально-виховної роботи, програм диференційованого виховного впливу тощо. Навпаки, як вбачається із характеристики засудженого, останній виконував всі вищенаведені вимоги процесу ресоціалізації та виправлення та досяг в них певних успіхів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Згідно п.3 ч.4 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Відповідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

На день звернення до суду та на день розгляду даної справи ОСОБА_4 фактично відбув більше 1/2 строку призначеного покарання.

Враховуючи наведені вище вимоги законів та встановлені обставини в їх сукупності, із врахуванням особи засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі довів, що став на шлях виправлення.

При цьому суд враховує, що задоволення судом клопотання засудженого про застосування щодо нього вимог ст.82 КК України має на меті не остаточно звільнити засудженого від відбування покарання, а передбачає продовження відбування ним більш м`якого виду покарання, продовження процесу виправлення та подальшу можливість доведення свого виправлення.

За таких обставин, засуджений заслуговує заміни йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням.

З урахуванням вимог ст. 61 КК України, а також відомостей про особу засудженого та його відношення до праці, суд вважає за доцільне замінити ОСОБА_4 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді обмеження волі.

За таких обставин, клопотання засудженого підлягає задоволенню.

На підставі ст. 82 КК України та керуючись ст.ст.537 ч.1 п.3, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Клопотання засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_4 замінити невідбуту частину покарання у виді 02 (двох) років 26 (двадцять шість) днів позбавлення волі, призначеного вироком Жмеринського районного суду Вінницької області від 20.12.2012 року за ст. 121 ч. 2 КК України на 02 (два) роки 26 (двадцять шість) днів обмеження волі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 7-ми днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_4 в той же строк з дня вручення йому копії даної ухвали, шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд.

Суддя Сокирянського районного
суду Чернівецької області ОСОБА_1