Справа № 204/3438/17
Провадження № 1-кс/204/697/17
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2017 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000089 від 08 червня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
12 червня 2017 року до суду надійшло клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 подане в рамках кримінального провадження № 0000089 від 08 червня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, про накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , із забороною його відчуження та розпорядження.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 08.06.2017 до Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 надійшла заява від ОСОБА_4 про заволодіння належних останній грошових коштів під час укладення 11.02.2015 договору купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

За даним фактом 08.06.2017 року відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження з показань потерпілої ОСОБА_4 встановлено, що 11.05.2015 за договором купівлі-продажу, укладеного з гр. ОСОБА_5 , який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за адресою: м. Дніпро, вул. Тітова, 1, вона придбала об`єкт нерухомого майна, а саме: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому, передавши того ж дня у приміщенні нотаріуса гр. ОСОБА_5 в рахунок виконання укладеного договору купівлі-продажу грошові кошти у загальній сумі 34 000 доларів США, що в перерахунок на офіційний курс гривні складало 816 000 грн., факт отримання яких ОСОБА_5 від неї було оформлено відповідною розпискою. Після проведення приватним нотаріусом на підставі вказаного договору купівлі-продажу квартири державної реєстрації об`єкта нерухомого майна за нею, у жовтні 2015 їй стало відомо про те, що придбана нею квартира перебуває у арешті, а у Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська здійснюється розгляд цивільної справи за позовом колишньої власниці квартири ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу вказаної квартири між нею та гр. ОСОБА_5 недійсним, за результатами розгляду якої, в апеляційній інстанції позов ОСОБА_7 задоволено та визнано недійсним зазначений договір купівлі-продажу. Крім того, ОСОБА_7 також звернулася із відповідною позовною заявою і до неї про витребування майна із незаконного чужого володіння. Таким чином, на думку потерпілої ОСОБА_4 , гр. ОСОБА_5 шляхом обману, усвідомлюючи обставини недійсності укладеного між ним та первісним власником ОСОБА_7 договору купівлі-продажу квартири, за яких він не є власником квартири АДРЕСА_2 , під приводом укладення нового договору купівлі-продажу зазначеного об`єкта нерухомого майна, як його власника, заволодів грошовими коштами потерпілої.

Зазначені вище обставини також підтверджуються: договором купівлі-продажу від 11.05.2015, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , відповідно до якого ОСОБА_5 , передає у власність ОСОБА_4 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 03.02.2015 приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстром № 29; розпи скою про отримання ОСОБА_5 від потерпілої ОСОБА_4 в рахунок виконання укладеного договору купівлі-продажу квартири грошових коштів у сумі 34 000 доларів США, що у перерахунку на офіційний курс гривні еквівалентно 816 000 грн.; рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.07.2016, яким було скасовано рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.02.2016, позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено та визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укладений 03.02.2015 між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , зареєстрований у реєстрі № 29.

Таким чином, на підставі вищезазначених обставин, в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000089, відомості про яке 08.06.2017 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, існують розумні підозри вважати про заволодіння під приводом укладення фіктивного договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , грошовими коштами потерпілої ОСОБА_4 .

Таким чином, враховуючи сукупність підстав вважати, що нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_2 , є доказом злочину та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту наявності обману, як способу заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_4 , останнє підлягає арешту з метою забезпечення його збереження.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером № 33457997 від 11.02.2015 та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 89220859 від 09.06.2017, об`єкт нерухомого майна, а саме: квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

При цьому, з огляду на обставини кримінального провадження, наявні підстави для застосування відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборону розпорядження вищезазначеним нерухомим майном, оскільки її незастосування призведе до передачі майна третім особам, що в подальшому може зашкодити встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, вирішуючи питання про накладення арешту на вищезазначений об`єкт нерухомого майна, на який згідно реєстраційних даних вже було накладено арешт відповідно до інших актів законодавства, враховуючи положення абз. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, згідно з яким, арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства, у такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу, прошу прийняти до уваги, що у разі скасування арешту, накладеного рішеннями інших судів відповідно до інших актів законодавства, зумовить подальше відчуження даного об`єкта нерухомого майна, а отже, ускладнить всебічному, повному та об`єктивному встановленню обставин у даному кримінальному провадженні, досудове розслідування у якому здійснюється за фактом заволодіння шляхом обману грошовими коштами потерпілої ОСОБА_4 , пов`язаного із придбання вказаної квартири, щодо якої існують достатні підстави вважати, що вона відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Прокурор у судовому засіданні підтримав своє клопотання та просив слідчого суддю його задовольнити.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, вважаю необхідним задовольнити клопотання слідчого, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно частини 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що Дніпропетровською місцевою прокуратурою № 4 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 від 08 червня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Згідно витягу з кримінального провадження № 0000089 від 08.06.2017 року, 11.02.2015 року невстановлена особа, шляхом обману, під час укладання договору купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , заволоділа грошовими коштами ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , що завдало значної шкоди останній.

Будь-яких відомостей стосовно осіб, які на законних підставах проживають в вищезазначеній квартирі суду надано не було, з пояснень слідчого вбачається, що в квартирі будь-які інші особи не проживають та не мають права на проживання.
Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, з метою забезпечення збереження нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 , та для недопущення будь-яких протиправних дій, необхідно клопотання прокурора задовольнити, наклавши арешт на квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-175 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000089 від 08 червня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1