Ухвала іменем україни 15 травня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 01 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 04 квітня 2017 року щодо нього,

в с т а н о в и л а :

ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 01 листопада 2016 року, залишеною без зміни ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 04 квітня 2017 року, клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування на підставі ст. 72 ч. 5 КК України строку попереднього ув`язнення у строк покарання задоволено частково та зараховано йому у строк відбування покарання у виді позбавлення волі періоди його попереднього ув`язнення з 29 січня 2014 року по 25 листопада 2015 року та з 20 липня 2016 року по 08 вересня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перевірку зазначених ухвал судів обох інстанцій в касаційному порядку.
Верховний Суд України у постанові від 09 лютого 2017 року зробив висновок про те, що норми права, передбачені частиною 2 статті 424 та частиною 5 статті 539 КПК (в редакції до набрання чинності Законом № 1491-VIII), не забезпечують права на оскарження в касаційному порядку судових рішень, ухвалених за результатами розгляду клопотань щодо застосування на стадії виконання вироку Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», оскільки такі ухвали не перешкоджають подальшому провадженню, а отже їх оскарження не передбачено положеннями КПК України.

З урахуванням зазначеного та того, що відповідно до ст. 458 ч. 1 КПК України такий висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності відповідну норму права, та для всіх судів загальної юрисдикції, які зобов`язані привести свою судову практику у відповідність із судовим рішенням Верховного Суду України, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника, оскільки оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції не перешкоджає подальшому провадженню.

Відповідно до вимог ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувані ухвали щодо ОСОБА_4 не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Відмова у відкритті касаційного провадження не позбавляє права засудженого ОСОБА_4 , членів його сім`ї або захисника повторно звернутися із клопотанням до суду першої інстанції щодо застосування положень ст. 72 ч. 5 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII.

Керуючись ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

відмовити засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 01 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 04 квітня 2017 року щодо нього.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

_________________ _____________________ ___________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3