Провадження №1-кп/761/169/2017
В И Р О К
іменем України
02 лютого 2017 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі :

головуючої ? судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю: прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

захисника ? ОСОБА_13 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_14 , ОСОБА_15

представника органу опіки та піклування ? ОСОБА_16

обвинуваченого ОСОБА_17

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006338 від 21 червня 2014 року щодо

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, учня Київського професійного будівельного ліцею № 27, неодруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого Деснянським районним судом м.Києва від 14.12.2015 за ч.1 ст.186 КК України до 2 років позбавлення волі

вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ :

21 червня 2014 року приблизно о 07 год. 35 хв. ОСОБА_17 , проходячи повз будинок № 26 по вул. Грекова в м. Києві, звернув увагу на ОСОБА_18 , яка йшла по вказаній вулиці. Побачивши на шиї у ОСОБА_18 золотий ланцюжок із золотим хрестиком, у ОСОБА_17 виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з метою особистого збагачення та обернення майна на свою користь, ОСОБА_17 підбіг до ОСОБА_18 , яка перебувала біля свого будинку та із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, проти волі останньої, долаючи її опір, силою штовхнув ОСОБА_18 , від чого остання впала на землю. Після цього, ОСОБА_17 розірвав на шиї ОСОБА_18 золотий ланцюжок, внаслідок чого остання відчула фізичний біль. Таким чином відкрито викравши золотий ланцюжок вартістю 6000 грн., що належить ОСОБА_18 , поєднаного із насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, ОСОБА_17 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_18 матеріального збитку на суму 6 000 грн.

Крім того, 10 липня 2014 року приблизно о 07 год. 10 хв. ОСОБА_17 , проходячи повз будинок № 25/27 по вул. Половецькій в м. Києві, звернув увагу на ОСОБА_10 , яка йшла по вулиці в напрямку кінотеатру «Київська Русь». Побачивши на її шиї золотий ланцюжок з кулоном у вигляді знаку зодіаку та срібним хрестиком, у ОСОБА_17 виник злочинний умисел на відкрите повторне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите повторне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та обернення його на свою користь, ОСОБА_17 , наблизившись до ОСОБА_10 , рукою зірвав з її шиї золотий ланцюжок з кулоном у вигляді знаку зодіаку та срібним хрестиком. Таким чином, відкрито повторно викравши з шиї ОСОБА_10 належне їй майно, а саме: кулон золотий у формі знаку зодіаку /стрілець/ вагою 1,5 грамів вартістю 500 гривень, хрестик срібний вагою 2 грами вартістю 150 грн., всього на загальну суму 650 грн., ОСОБА_17 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_10 матеріального збитку на суму 650 грн.

Крім того, 10 липня 2014 року приблизно о 08 год. 00 хв. ОСОБА_17 , проходячи повз будинок № 8/10 по вул. М.Рибалко в м. Києві, звернув увагу на ОСОБА_9 , яка йшла по вказаній вулиці. Побачивши на шиї у ОСОБА_9 золотий ланцюжок із золотим хрестиком, у ОСОБА_17 виник злочинний умисел на відкрите повторне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите повторне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та обернення його на свою користь, ОСОБА_17 , наблизившись до ОСОБА_19 , рукою зірвав з її шиї золотий ланцюжок, на якому висів золотий хрестик. Таким чином, відкрито повторно викравши з шиї ОСОБА_19 належне їй майно, а саме: золотий ланцюжок вагою 13 грам вартістю 5000 грн., золотий хрестик вагою 6 грам вартістю 2000 грн., всього на загальну суму 7000 гривень, ОСОБА_17 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 7 000 грн.

Крім того, 29 липня 2014 року приблизно о 06 год. 45 хв. ОСОБА_17 , проходячи через перехрестя вул. Багговутівська та вул. Мурашка в м. Києві, звернув увагу на ОСОБА_11 , яка йшла по вул. Багговутівській в м. Києві. Побачивши на шиї у ОСОБА_11 золотий ланцюжок та золотий хрестик, у ОСОБА_17 виник злочинний умисел на відкрите повторне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите повторне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та обернення його на свою користь, ОСОБА_17 , наблизившись до ОСОБА_11 , рукою зірвав з її шиї золотий хрестик, який висів на золотому ланцюжку. Таким чином, відкрито повторно викравши з шиї ОСОБА_11 належне їй майно, а саме: золотий хрестик вагою 7 грам вартістю 3500 грн., ОСОБА_17 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_11 матеріального збитку на суму 3500 грн.

Крім того, 02 серпня 2014 року приблизно о 06 год. 15 хв. ОСОБА_17 , проходячи по вул. О.Теліги в м. Києві, напроти будинку № 45, звернув увагу на ОСОБА_12 , яка працюючи двірником, в той момент підмітала вулицю біля вказаного будинку. Побачивши на шиї у ОСОБА_12 золотий ланцюжок із кулончиком, у нього виник злочинний умисел на відкрите повторне викрадення чужого майна із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите повторне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та обернення його на свою користь, ОСОБА_17 , з метою подолання волі до опору, застосував до ОСОБА_12 насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, а саме підбіг до неї та взяв руками за шию. В цей час ОСОБА_12 почала чинити йому опір, однак ОСОБА_17 штовхнув її і вона, втративши рівновагу, впала на землю. Після цього ОСОБА_17 , зірвав з шиї ОСОБА_12 золотий ланцюжок вартістю 3000 грн. та золотий кулончик вартістю 500 грн. на загальну суму 3500 грн., тим самим відкрито повторно викрав майно ОСОБА_12 із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої. Після цього з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_12 матеріального збитку на суму 3500 грн.

Крім того, 09 серпня 2014 року приблизно о 14 год. 30 хв., ОСОБА_17 , проходячи повз будинок № 11 по вулиці Дорогожицькій в м. Києві, звернув увагу на ОСОБА_20 , яка йшла по вул. Дорогожицькій в сторону станції метро Дорогожичі в м. Києві. Побачивши на шиї у ОСОБА_20 золотий ланцюжок, у ОСОБА_17 виник злочинний умисел на відкрите повторне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите повторне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та обернення його на свою користь, ОСОБА_17 підійшовши ззаду до ОСОБА_20 , ривком руки зірвав з її шиї золотий ланцюжок, таким чином відкрито повторно викравши майно, яке належить ОСОБА_20 , а саме: золотий ланцюжок вагою 7 грам вартістю 4000 грн. Після цього з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_20 матеріального збитку на суму 4000 грн.

Таким чином, ОСОБА_17 вчинив кримінальне правопорушення: відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та відкрите викрадення чужого майна за кваліфікуючою ознакою повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_17 в судовому засіданні визнав себе винним частково та пояснив суду, що влітку 2014 року на територій міста Києва вирішив грабувати жінок шляхом зривання з них золотих виробів.

Так, зранку 21.06.2014 року, проходячи по вул. Грекова побачив потерпілу на шиї якої висів золотий ланцюжок із хрестиком. Підбіг до потерпілої, зірвав з її шиї золотий ланцюжок та втік. Насильства до неї не застосовував та її не бив.

В такий же спосіб 10 липня 2014 року приблизно о 07 год. він, проходячи повз будинок по вул. Половецькій в м. Києві, звернув увагу на ОСОБА_10 , яка йшла по вулиці в напрямку кінотеатру «Київська Русь». Побачивши на шиї у ОСОБА_10 золотий ланцюжок з кулоном у вигляді знаку зодіаку та срібним хрестиком, він вирішив її пограбувати. Наблизившись до неї, він зірвав з її шиї золотий ланцюжок з кулоном у вигляді знаку зодіаку та срібним хрестиком після чого втік.

В цей же день приблизно о 08 год., проходячи по вул. М.Рибалко в м. Києві, звернув увагу на ОСОБА_9 у якої на шиї були золоті прикраси у вигляді ланцюжка та хрестика, яку він вирішив пограбувати. Наблизившись до ОСОБА_19 , він зірвав з її шиї золотий ланцюжок, на якому висів золотий хрестик та з викраденим втік.

29 липня 2014 року приблизно о 7 ранку він, проходячи через перехрестя вул. Багговутівська та вул. Мурашка в м. Києві, побачив потерпілу ОСОБА_11 , наблизившись до неї, зірвав з її шиї золотий хрестик, який висів на золотому ланцюжку, після чого втік.

Крім того, 02 серпня 2014 року приблизно о 06 год. 15 хв. він, проходячи по вул. О.Теліги в м. Києві, напроти будинку № 45, звернув увагу на ОСОБА_12 , яка в той момент підмітала вулицю біля вказаного будинку. Побачивши на шиї у ОСОБА_12 золотий ланцюжок із кулончиком, він вирішив її пограбувати. Підбігши до неї, він зірвав з її шиї золотий ланцюжок із золотим кулончиком та втік. Будь-якого насильства до ОСОБА_12 він не застосовував, її не штовхав та не душив.

Що стосується епізоду пограбування ОСОБА_20 , вини своєї він не визнає, оскільки злочину щодо неї не вчиняв. Того дня він був разом з ОСОБА_21 у комп`ютерному клубі за адресою: АДРЕСА_2 . Пограбування ОСОБА_20 було вчинено вдень, проте він всі інші епізоди пограбувань вчиняв вранці, а вдень або гуляв, або сидів вдома. Також зазначив, що він та ОСОБА_21 є співучасниками по іншій кримінальній справі та на даний час знаходиться у СІЗО.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 повідомив, що з обвинуваченим ОСОБА_17 він познайомився приблизно три роки тому у комп`ютерному клубі по вул. Драйзера. Після цього вони часто зустрічалися у даному клубі та проводили разом час. Зазвичай вони зустрічалися з ОСОБА_17 приблизно об 11 год. 00 хв. та грали у ігри до самого вечора. У серпні 2014 року він працював з 05 год. 00 хв. ранку до 10 год. 00 хв. ранку, після чого він зустрічався з ОСОБА_17 і вони до самого вечора проводили час у комп`ютерному клубі. Саме 09 серпня 2014 року він зустрівся з ОСОБА_17 об 11 год. 00 хв., а розійшлися вони 10 серпня 2014 року приблизно о 01 год. ночі, весь час перебуваючи у комп`ютерному клубі. Тобто 09 серпня 2014 року о 14 год. 30 хв. він разом з ОСОБА_17 знаходились саме у комп`ютерному клубі. Також він зазначив, що ОСОБА_17 був одягнутий у шорти та футболку, волосся в останнього було довгим.

Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_17 своєї вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підтверджується сукупністю зібраних в ході досудового розслідування та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що 29 липня 2014 року о 06 год. 45 хв. вона йшла зі своєю знайомою по вул. Златоустівській в м. Києві. Приблизно за 100 метрів від неї вона помітила ОСОБА_17 , який йшов у її сторону та розмовляв по мобільному телефону. Коли вони порівнялися, то ОСОБА_17 почав зривати з неї золотий ланцюжок з хрестиком. Щоб він не наніс їй удари, вона автоматично присіла на асфальт та коли підвелася, то виявила відсутність свого хрестика вагою приблизно 7 грамів вартістю 3500 грн. Її знайома кликала на допомогу. Після того, як ОСОБА_17 зірвав з неї хрестик, на її шиї ще два-три дні залишався слід. Вона впевнена, що цей злочин вчинив саме ОСОБА_17 , оскільки вона встигла його розглянути та запам`ятати.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що 10 липня 2014 року о 08 год. ранку вона йшла по вул. Маршала Рибалки, повертаючись з роботи додому. Їй назустріч йшов ОСОБА_17 . Він відштовхнув її плечем, зірвавши з неї золотий ланцюжок, після чого почав втікати. Вона побігла за ним та кричала, аби він повернув їй викрадене. На викраденому ланцюжку висів хрестик. Коли вона прийшла додому, то хрестик випав з її одягу. Вона впевнена, що цей злочин вчинив саме ОСОБА_17 , оскільки впізнала його за поглядом, темним волоссям та рисами обличчя.

Потерпіла ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що 02 серпня 2014 року о 06 год. 10 хв., коли вона прибирала подвір`я по АДРЕСА_3 , на неї наскочив ОСОБА_17 , який почав зривати з неї золотий ланцюжок з іконкою, схопивши її за горло. Коли вона стала чинити йому опір, він штовхнув її і вона впала. Після цього ОСОБА_17 зірвав з неї золотий ланцюжок з іконкою. Коли вона почала кричати та кликати на допомогу, її почули працівники міліції, які і наздогнали ОСОБА_17 на службовому автомобілі. Вона впевнена, що цей злочин вчинив саме ОСОБА_17 , оскільки впізнала його за рисами обличчя.

Потерпіла ОСОБА_20 в судовому засіданні показала, що 09 серпня 2014 року приблизно об 11 год. 00 хв. чи 12 год. 00 хв. вона разом зі своєю донькою йшла по вул. Дорогожицькій в м. Києві. До неї ззаду підійшов ОСОБА_17 та зірвав з неї золотий ланцюжок. Після цього він почав тікати. Вона бігла за ним, намагаючись його наздогнати. Приблизна вартість викраденого ланцюжка складає 7 000 грн. На ланцюжку була золота іконка, але її знайшли на місці вчинення злочину. Вона впевнена, що цей злочин вчинив саме ОСОБА_17 , оскільки впізнала його за зовнішнім виглядом. На момент вчинення злочину у ОСОБА_17 була коротка стрижка. Одягнутий він був у шорти та майку.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що 10 липня 2014 року о 07 год. 00 хв. ранку вона йшла на роботу повз будинок АДРЕСА_4 . Проходячи біля інституту «Аудиту та обліку», вона побачила як ОСОБА_17 йшов їй назустріч та розмовляв по телефону. Пройшовши поруч неї, він розвернувся та пішов за нею. В цей час ОСОБА_17 зірвав з її шиї кулони, які висіли на ланцюжку. Ланцюжок лишився висіти в неї на одязі. Після цього ОСОБА_17 побіг в сторону м. Лук`янівка. В неї було викрадено золотий кулон у формі знаку зодіаку «стрілець» та срібний хрестик. Після вчинення цього злочину в неї на шиї залишилися подряпини. Вона впевнена, що цей злочин вчинив саме ОСОБА_17 , оскільки впізнала його за зовнішнім виглядом.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 повідомив, що він 02 серпня 2014 року приблизно о 06 год. 00 хв. ранку знаходився на чергуванні за адресою: АДРЕСА_5 . Оскільки у нього було відчинене вікно, він почув як кричала жінка. Коли він виглянув у вікно, то побачив, як жінка бігла за хлопцем смуглої зовнішності. Він з колегою відразу вибігли на вулицю та затримали цього хлопця біля будинку АДРЕСА_6 . Неподалік від затриманого лежав золотий ланцюжок. Як в подальшому було встановлено під час досудового слідства цією потерпілою була ОСОБА_23 , а особою, що пограбував останню ОСОБА_17 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 повідомив, що він на початку серпня 2014 року приблизно о 06 год. 00 хв. ранку знаходився на роботі в кабінеті за адресою: м. Київ, вул.. О.Теліги, 43а. Коли він підійшов до відчиненого вікна, то почув крик двірника. Як в подальшому було встановлено це була потерпіла ОСОБА_12 . Остання просила про допомогу, зазначивши, що в неї викрали ланцюжок. Через вікно він побачив хлопця зі смуглою шкірою, який був одягнутий у спортивний одяг та втікав від потерпілої. Як в подальшому було встановлено це був ОСОБА_17 . Одразу він разом зі своїм колегою із сусіднього кабінету, сівши в автомобіль, направились в сторону, куди побіг ОСОБА_17 . Останній був затриманий на вул. О.Теліги. Помітивши працівників міліції, ОСОБА_17 викинув ланцюжок на асфальтне покриття .

Вина обвинуваченого ОСОБА_17 також підтверджується й іншими об`єктивними даними, що містяться у протоколах слідчих дій, а саме:

? протоколом огляду місця події від 02 серпня 2014 року, відповідно до якого об`єктом огляду є ділянка місцевості, яка розташована між будинками № 33/2 та АДРЕСА_5 . Під час огляду якої виявлено ланцюжок жовтого кольору, у розірваному стані, який був відкрито викрадений ОСОБА_17 у потерпілої ОСОБА_12 шляхом зривання з шиї. Під час огляду вказаний ланцюжок вилучений, запакований у паперовий конверт, опечатаний та скріплений підписами слідчого та понятих /а.с. 206-208, Т. 1/;

? протоколом огляду від 02 серпня 2014 року під час проведення якого на одязу потерпілої ОСОБА_25 виявлені пошкодження: футболки на лівому плечі на комірі зі сторони ключиці. Дана футболка у вищевказаному місці розірвана, що вказує на сліди боротьби у наслідок застосування до неї насильства з боку обвинуваченого при вчиненні пограбування.

Зі слів останньої на футболці наявні пошкодження, які були зроблені злочинцем на момент нападу на останню. Під час огляду було виявлено та вилучено футболку чорного кольору у білу горизонтальну полоску, що належить ОСОБА_12 /а.с. 209-211, Т. 1/;

? протоколом огляду місця події від 29 липня 2014 року, відповідно до якого об`єктом огляду є ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_7 . Зазначеним протоколом встановлено місце вчинення злочину по епізоду пограбування потерпілої ОСОБА_11 /а.с. 6-7, Т. 2/.

? протоколом огляду місця події від 09 серпня 2014 року, відповідно до якого об`єктом огляду є ділянка місцевості, яка знаходиться в десятьох метрах від будинку АДРЕСА_8 . Зазначеним протоколом встановлено місце події по епізоду пограбування потерпілої ОСОБА_20 /а.с. 14-17, Т. 2/;

? протоколом проведення слідчого експерименту від 02 серпня 2014 року, до участі в якому було залучено ОСОБА_17 , захисника ОСОБА_26 , спеціаліста ОСОБА_27 , психолога ОСОБА_28 , статиста ОСОБА_29 та понятих ОСОБА_30 , ОСОБА_31 . Під час проведення слідчого експерименту було відтворено дії, обставини вчинення ОСОБА_17 кримінальних правопорушень. Вказані учасники слідчого експерименту вирушили до будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_17 показав, що, знаходячись за адресою м. Київ вул. О. Теліги, 45-А, близько 7 год. 30 хв., він звернув увагу на раніше невідому йому жінку віком близько 40 років, яка прибирала на вулиці сміття. Як в подальшому було встановлено це була ОСОБА_12 . Побачивши в неї на шиї золотий ланцюжок, в нього відразу виник умисел на відкрите викрадення цього ланцюжка. Підійшовши до неї з лівої сторони, він лівою рукою зірвав з її шиї золотий ланцюжок. Від ривка ланцюжок розірвався та вона схопила його в руку, проте він вирвав його з її руки. Після цього він побіг в невідомому напрямку. Дане кримінальне правопорушення ОСОБА_17 відтворив на статисті.

Після цього всі учасники слідчого експерименту вирушили до будинку АДРЕСА_9 , де ОСОБА_17 показав, що 21 червня 2014 року приблизно о 07 год. 10 хв., знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Грекова, 26, він звернув увагу на раніше невідому йому жінку віком близько 40-45 років, яка йшла йому назустріч. Як в подальшому було встановлено це була ОСОБА_18 .. Підійшовши до неї, він лівою рукою зірвав з її шиї золотий ланцюжок. Після цього він побіг в невідомому напрямку. Дане кримінальне правопорушення ОСОБА_17 відтворив на статисті /а.с. 219-221, Т. 1/;

? протоколом проведення слідчого експерименту від 23 червня 2015 року, до участі в якому було залучено ОСОБА_17 , захисника ОСОБА_13 , спеціаліста ОСОБА_32 , статиста ОСОБА_33 та понятих ОСОБА_34 , ОСОБА_35 . Під час проведення слідчого експерименту було відтворено дії, обставини вчинення ОСОБА_17 кримінальних правопорушень. Вказані учасники слідчого експерименту приїхали за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_17 показав, що він 02 серпня 2014 року приблизно о 06 год. 00 хв. за вказаною адресою зірвав золотий ланцюжок у раніше невідомої йому жінки. Як в подальшому було встановлено, це була ОСОБА_12 . Як саме він це робив він відтворив на статисті. Свою вину ОСОБА_17 визнав, а також розповів куди продав золотий ланцюжок.

Після цього ОСОБА_17 повів всіх учасників слідчої дії за адресою: м. Київ, вул. Грекова, 26, де показав, що вранці він проходив повз вказаний будинок. Побачивши раніше незнайому йому жінку та проходячи повз неї, він рукою зірвав з її шиї ланцюжок, після чого побіг в сторону станції метро «Дорогожичі». Як в подальшому було встановлено це була ОСОБА_18 .

Після цього ОСОБА_17 повів всіх учасників слідчої дії за адресою: АДРЕСА_8 , де ОСОБА_17 показав, що за вказаною адресою він зірвав золотий ланцюжок, проте погано пам`ятає обставини справи.

Після цього ОСОБА_17 повів всіх учасників слідчої дії на перехрестя вулиць Багговутівська та Мурашко, де ОСОБА_17 показав, що 09 липня 2014 року приблизно о 06 год. 00 хв. він зірвав з невідомої йому жінки золотий ланцюжок, але в руці залишився лише кулончик. Як в подальшому було встановлено це була ОСОБА_11 . У вчиненому зізнався та визнав свою вину.

Після цього ОСОБА_17 повів всіх учасників слідчої дії за адресою: АДРЕСА_4 , де показав, що 11 липня 2014 року приблизно о 07 год. 00 хв. ранку, він, йдучи повз інститут статистики, побачив жінку. Підійшовши до неї він рукою зірвав з її шиї золотий ланцюжок та побіг в сторону вул. Татарська. Як в подальшому було встановлено це була ОСОБА_10 .

Після цього ОСОБА_17 повів всіх учасників слідчої дії за адресою: АДРЕСА_10 , де показав, що 10 липня 2014 року приблизно о 08 год. 00 ранку він, підбігши до раніше невідомої йому жінки, зірвав з її шиї золотий ланцюжок та побіг в сторону станції метро «Лук`янівська». Як в подальшому було встановлено це була ОСОБА_9 /а.с. 23-27, Т. 2/;

? протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02 серпня 2014 року, відповідно до якого під час пред`явлення особи для впізнання серед пред`явлених ОСОБА_12 чотирьох осіб, вона вказала на особу під № 4, яку вона впізнала за кольором шкіри, за тілобудовою за зростом, за волоссям, по одягу. Цією особою під № 4 є ОСОБА_17 /а.с. 212-214, Т. 1/;

? протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02 серпня 2014 року, відповідно до якого серед пред`явлених ОСОБА_10 чотирьох осіб, вона вказала на особу під № 4, яка 10 липня 2014 року приблизно о 07 год. 00 хв. по вул. Половецькій, 25/27 відкрито заволоділа її кулончиком знаку зодіаку «Стрілець» та срібним хрестиком, розірвавши на її шиї ланцюжок. Особою під № 4 є ОСОБА_17 . Вона впізнала його за загальним виглядом, смуглявим кольором обличчя, чорним волоссям, кольором очей, худорлявою статурою, короткою стрижкою /а.с. 232-235, Т. 1/;

? протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02 серпня 2014 року, відповідно до якого серед пред`явлених ОСОБА_18 чотирьох осіб, вона вказала на особу під № 4, яка 21 червня 2014 року приблизно о 07 год. 35 хв. по вул.. Грекова, 26 в м. Києві зірвала з її шиї золотий ланцюжок. Особою під № 4 є ОСОБА_17 . Вона впізнала його за віком, тілобудовою, кольором шкіри, по одягу /а.с. 239-242, Т. 1/;

? протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10 листопада 2014 року, відповідно до якого серед пред`явлених ОСОБА_11 фотознімків чотирьох осіб, вона вказала на особу під № 1, яка 29 липня 2014 року приблизно о 06 год. 45 хв. по вул.. Багговутівській в м. Києві відкрито викрала з її шиї золотий хрестик. Особою під № 1 є ОСОБА_17 . Вона впізнала його за смуглявим кольором шкіри, виразу обличчя, зачісці, очам, волоссю. /а.с. 8-10, Т. 2/;

? протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 листопада 2014 року, відповідно до якого серед пред`явлених ОСОБА_20 фотознімків чотирьох осіб, вона вказала на особу під № 1, яка 09 серпня 2014 року приблизно о 14 год. 30 хв. по вул.. Дорогожицькій, 11 в м. Києві відкрито викрала з шиї останньої золотий ланцюжок. Особою під № 1 є ОСОБА_17 . Вона впізнала його за смуглявим кольором шкіри, волоссям чорного кольору та за віком /а.с. 18-20, Т. 2/;

? протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02 серпня 2014 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого серед пред`явлених ОСОБА_9 чотирьох осіб, вона вказала на особу під № 3, яка 10 липня 2014 року приблизно о 08 год. 00 хв. по вул.. М.Рибалка в м. Києві зірвав з її шиї золотий ланцюжок. Особою під № 3 є ОСОБА_17 . Вона впізнала його за молодим віком приблизно 17-20 років, худорлявою тілобудовою, смуглявим кольором шкіри, короткостриженим, чорним кольором волосся та очей /а.с. 171-175, Т. 2/;

? відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю з підозрюваним ОСОБА_17 /а.с. 28, Т. 2/;

? постановою про визнання речовим доказом та передачу його на зберігання від 02 серпня 2014 року, відповідно до якої ланцюжок жовтого кольору визнано речовим доказом та передано на зберігання потерпілій ОСОБА_12 /а.с. 204, Т. 1/;

Враховуючи викладене, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_17 вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.

Дії ОСОБА_17 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 186 КК України.

Разом з тим, суд вважає за необхідне виключити з пред`явленого ОСОБА_17 органом досудового розслідування обвинувачення ? ч. 1 ст. 186 КК України.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 33 КК України сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини КК України, за жоден з яких її не було засуджено. При цьому не враховуються злочини, за які особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом. При сукупності злочинів кожен з них підлягає кваліфікації за відповідною статтею або частиною статті Особливої частини КК України.

Тобто за змістом частини другої статті 33 КК України злочини, які утворюють сукупність, підлягають окремій кваліфікації.

З урахуванням положень частини першої статті 33 КК України це правило застосовується, зокрема, і тоді, коли особа вчинила декілька тотожних злочинів /злочинів одного виду/, які утворюють повторність, але перший з них не має кваліфікуючих ознак. У таких випадках перший злочин кваліфікується за частиною першою відповідної статті Особливої частини КК, а один чи декілька наступних за відсутності інших кваліфікуючих ознак за частиною другою цієї статті за ознакою вчинення їх повторно.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_17 пред`явлено обвинувачення по шести тотожних злочинах.

Разом з тим, орган досудового розслідування, зазначивши в обвинуваченні по першому злочину, що ОСОБА_17 вчинив відкрите викрадення майна, що належить ОСОБА_18 , поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, помилково кваліфікував такі дії ОСОБА_17 за ч. 1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна /грабіж/. Оскільки дії ОСОБА_17 містять в собі кваліфікуючу ознаку «насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої», тому і кваліфікуватися за ч. 1 ст. 186 КК України не можуть.

Таким чином, дії ОСОБА_17 по першому злочину необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто як відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. А відповідно наступні п`ять злочинів, вчинених ОСОБА_17 , які є тотожними і утворюють повторність, правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 186 КК України за кваліфікуючими ознаками вчинення їх повторно та поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Доводи ОСОБА_17 про те, що він не застосовував до потерпілих ОСОБА_18 та ОСОБА_12 насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого не знайшли свого підтвердження під час судового слідства та спростовуються сукупністю інших доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що грабіж був вчинений з застосуванням насильства, коли вона прибирала подвір`я на неї наскочив ОСОБА_17 , який почав зривати з неї золотий ланцюжок з іконкою, схопивши її за горло. Коли вона стала чинити йому опір, він штовхнув її від чого вона впала і лише після цього ОСОБА_17 зірвав з неї золотий ланцюжок з іконкою.

Про застосування ОСОБА_17 до ОСОБА_12 насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, свідчить і розірвана футболка, під час огляду якої були виявлені та зафіксовані пошкодженням на лівому плечі на комірі зі сторони ключиці. Саме в цю футболку була одягнута ОСОБА_12 в момент нападу на останню ОСОБА_17 , про що зазначила сама ОСОБА_12 /протокол огляду місця події від 02 серпня 2014 року а.с. 209-211, Т. 1/.

Таким чином, суд приймає до уваги показання потерпілої ОСОБА_12 , як і свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_22 , оскільки вони є логічними, послідовними та такими, що не суперечать, а навпаки узгоджуються з матеріалами справи.

Аналогічний механізм, шляхом ривку, застосовувався і при відкритому викраденні золотого виробу у потерпілої ОСОБА_18 , а тому є безпідставними доводи обвинуваченого в цій частині, що ним не застосовувалось насильство при вчиненні пограбування по епізоду з потерпілою ОСОБА_18 .

І хоча остання не з`явилась в судове засідання, щодо неї винесено ухвалу про накладення грошового стягнення, втім, докази, надані стороною обвинувачення підтверджують вчинення відносно неї пограбування з застосуванням насильства.

Так, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02 серпня 2014 року, відповідно до якого серед пред`явлених ОСОБА_18 чотирьох осіб, вона вказала на особу під № 4, яка 21 червня 2014 року приблизно о 07 год. 35 хв. по вул.. Грекова, 26 в м. Києві зірвала з її шиї золотий ланцюжок.

Доводи ОСОБА_17 про те, що він не вчиняв пограбування щодо потерпілої ОСОБА_20 , посилаючись на те, що в день та час вчинення цього злочину він знаходився разом із свідком ОСОБА_21 у комп`ютерному клубі по вул. Драйзера, суд не приймає до уваги, оскільки вони є способом уникнути кримінальної відповідальності.

Так, потерпіла ОСОБА_20 в судовому засіданні впізнала ОСОБА_17 і вказала на нього як на особу, що вчинила відносно неї злочин, вказала на характерні ознаки за якими впізнала обвинуваченого, описала механізм вчинення злочину.

Крім того, під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 листопада 2014 року серед пред`явлених ОСОБА_20 фотознімків чотирьох осіб, вона вказала саме на ОСОБА_17 , тобто на особу під № 1, яка 09 серпня 2014 року приблизно о 14 год. 30 хв. по вул.. Дорогожицькій, 11 в м. Києві відкрито викрала з її шиї золотий ланцюжок. Вона впізнала його за смуглявим кольором шкіри, волоссям чорного кольору та за молодим віком.

Такі показання потерпілої ОСОБА_20 є логічними, послідовними, узгоджуються з матеріалами справи та підтверджують обставини вчинення ОСОБА_17 злочину щодо неї.

Показання свідка ОСОБА_21 про те, що 09 серпня 2014 року о 14 год. 30 хв., тобто в день вчинення пограбування щодо ОСОБА_20 , він разом з ОСОБА_17 знаходились саме у комп`ютерному клубі по вул. Драйзера, суд не приймає до уваги, вважає їх такими, що мають на меті вигородити ОСОБА_17 для уникнення останнім кримінальної відповідальності та не знайшли вони свого підтвердження і в судовому засіданні.

При цьому суд враховує і те, що ОСОБА_21 та ОСОБА_17 є співучасниками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, підтримували дружні стосунки, а відтак його показання спрямовані для уникнення кримінальної відповідальності останнім. Окрім того, ОСОБА_21 не надав переконливих свідчень, з яких би вбачалось, що він може детально згадати обставини, що мали місце два роки потому при одноманітному проведенні дозвілля.

Твердження як ОСОБА_17 , так і його захисника ОСОБА_13 про те, що протокол проведення слідчого експерименту від 23 червня 2015 року не можна визнати доказом вини ОСОБА_17 у вчиненні злочину щодо ОСОБА_20 , оскільки під час слідчого експерименту ОСОБА_17 не був впевнений у вчиненні ним злочину щодо останньої і повідомляв, що не пам`ятає обставин цього злочину, а визнав свою вину лише тому, що слідчий чинив на нього тиск, є надуманими та такими, що не підтверджуються матеріалами справи.

Так, під час проведення слідчого експерименту від 23 червня 2015 року за адресою: вул. Дорогожицька, 11, ОСОБА_17 показав, що саме за вказаною адресою він зірвав золотий ланцюжок, у скоєному зізнається, проте погано пам`ятає обставини справи, що підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 23 червня 2015 року. Саме за цією адресою і було вчинено пограбування щодо ОСОБА_20 .

До участі у слідчому експерименті були залучені ОСОБА_17 , захисник ОСОБА_13 , спеціаліст ОСОБА_36 , статист ОСОБА_33 та поняті ОСОБА_37 і ОСОБА_38 .

Про проведення слідчого експерименту слідчим було складено протокол. Учасники вказаної слідчої дії були ознайомлені з протоколом, будь-яких заяв, клопотань, скарг чи доповнень до нього не надійшло.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що протокол слідчого експерименту від 23 червня 2015 року є належним і допустимим доказом, складеним відповідно до вимог ст.ст. 104, 223, 240 КПК України, та є таким, що підтверджує вину ОСОБА_17 у вчиненні ним щодо ОСОБА_20 за адресою: АДРЕСА_8 відкритого повторного викрадення майна.

Прохання захисника ОСОБА_13 визнати недопустимим доказом протокол затримання ОСОБА_17 , у зв`язку з тим, що затримання останнього відбулось без участі захисника, є необґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 КПК України, вимагати перевірку обгрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені КПК України.

Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 КПК України, зазначаються: місце, дата і точний час /година и хвилини/ затримання відповідно до положень статті 209 КПК України; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Як вбачається із змісту протоколу затримання ОСОБА_17 від 02 серпня 2014 року, останньому було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ч. 4 ст. 208, ч.ч. 3, 7 ст. 42 КПК України, вказаний протокол складений з дотриманням вищевказаних вимог, а саме ? ч.ч. 4, 5 ст. 208, ст.ст. 104, 213, 209 КПК України та підписаний слідчим, ОСОБА_17 , двома понятими та психологом. Будь-яких клопотань, заяв чи скарг на вказаний протокол від затриманого чи будь-якого іншого учасника кримінального провадження не надходило /а.с. 168-170, Т. 2/.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим відповідно до вимог ст. 49 КПК України було забезпечено участь захисника у вказаному кримінальному провадженні.

Так, згідно з дорученням № 026-0007687 для здійснення захисту ОСОБА_17 та надання останньому безоплатної правової допомоги, Київським міським центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги 02 серпня 2014 року, тобто в день затримання ОСОБА_17 , останньому було призначено адвоката ОСОБА_26 /а.с. 167, Т. 2/.

Будь-які дані, які б свідчили про істотне порушення прав і основоположних свобод ОСОБА_17 , в тому числі порушення права ОСОБА_17 на захист, в матеріалах справи відсутні.

Виходячи з викладеного, підстав для визнання протоколу затримання ОСОБА_17 від 02 серпня 2014 року недопустимим доказом, у суду немає.

Крім того, вказані ОСОБА_17 під час проведення з ним слідчого експерименту від 23 червня 2015 року дат вчинення ним злочинних епізодів грабежу щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а саме ? відповідно 11 липня 2014 року та 09 липня 2014 року, були ним уточнені в судовому засіданні та зазначені як вчинення грабежу щодо ОСОБА_10 ? 10 липня 2014 року, а щодо ОСОБА_11 ? 29 липня 2014 року, що підтверджується і показаннями самих потерпілих, наданих ними в судовому засіданні.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_17 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до тяжких злочинів, кількість епізодів злочину, а саме вчинення ним шести епізодів грабежу; особу обвинуваченого, який раніше не був судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, під час тримання в Київському СІЗО характеризувався посередньо, вину визнав частково.

Крім того, суд враховує і умови його життя та виховання, а саме те, що він зростав у неповній сім`ї, тобто без батька, був позбавлений чоловічого виховання.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає вчинення злочину неповнолітнім.

Враховуючи те, що ОСОБА_17 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав частково, а також відсутність зі сторони обвинуваченого активних дій, спрямованих на допомогу суду у встановленні істини та з`ясуванні всіх фактичних обставин у справі, суд не знаходить підстав для визнання щирого каяття, як і активного сприяння розкриттю злочину, зазначені в обвинувальному акті, як обставин, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК обтяжують покарання, судом не встановлено.

За сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеню тяжкості, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_17 та попередження вчиненню ним нових злочинів, застосування до останнього покарання у виді позбавлення волі, в межах ближчих до мінімальних визначеної певною частиною санкції статті.

Оскільки ОСОБА_17 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, до постановлення вироку Подільським районним судом м. Києва від 14.12.2015, яким його засуджено до покарання у виді 2 років позбавлення волі, суд на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за попереднім вироком, більш суворим призначеним за даним вироком - остаточно призначити до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі, в строк покарання зарахувати покарання відбуте частково за попереднім вироком, початок строку відбування покарання рахувати з 14.12.2015.

Речові докази по справі, а саме: золотий ланцюжок, що належить ОСОБА_12 передати за належністю останній /а.с. 4, Т. 2, а.с. 204, Т. 1/, золотий хрестик, що належить ОСОБА_18 , передати за належністю останній /а.с. 243, Т. 1/.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, ?

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_17 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України за цим вироком і вироком Подільського районного суду м.Києва від 14.12.2015, остаточно призначити ОСОБА_17 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_17 відраховувати з 14.12.2015 року.

Речові докази по справі, а саме: золотий ланцюжок, що належить ОСОБА_12 передати за належністю останній /а.с. 4, Т. 2, а.с. 204, Т. 1/, золотий хрестик, що належить ОСОБА_18 , передати за належністю останній /а.с. 243, Т. 1/.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_17 , прокурору.

Суддя ОСОБА_1