Справа № 146/826/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" липня 2017 р. смт Томашпіль Вінницької області
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 5 вересня 2010 року за ч. 2 ст. 185 КК України до років 4 років 2 місяців позбавлення волі, на шлях виправлення не став і вчинив новий злочин за наступних обставин.
6 січня 2017 року біля 22 год ОСОБА_4 , діючи повторно, умисно, продовжуючи свою злочинну діяльність, перебуваючи біля колишньої автомобільно-заправної станції, що розташована на території села Велика Русава Томашпільського району Вінницької області шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, за допомогою заздалегідь приготовлених плоскогубців, таємно викрав 4 кабеля телефонного зв`язку ПРППМ 2х0,9 довжиною 180 метрів кожний та сталевий оцинкований дріт довжиною 180 метрів, які кріпилися до дерев`яних опор, загальна вартість яких згідно висновку експерта № 2959-2962/17-21 від 24 травня 2017 року становить 995 гривень 85 копійок, після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши ПАТ «Укртелеком» матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Крім того, 25 лютого 2017 року біля 23 години 30 хвилин ОСОБА_4 діючи повторно, умисно, продовжуючи свою злочинну діяльність, перебуваючи на вул. Соборна в с. Олександрівка Томашпільського району Вінницької області, щляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, за допомогою заздалегідь приготовлених плоскогубців, таємно викрав з «Абонентської мережі с. Олександрівка» Вінницької області (інв. № 06/648) кабель телефонного зв`язку ТППеп 30х2х0,4 підвішаний від опори № 8 до опори № 11 довжиною 172 метри та кабель телефонного зв`язку марки ТППеп 10х2х0,4 підвішений від опори № 1/11 до опори № 2/11 довжиною 26 метрів, загальна вартість яких згідно висновку експерта № 2959-2962/17-21 від 24 травня 2017 року становить 1310 гривень 40 копійок, після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши ПАТ «Укртелеком» матеріальної шкоди на вищевказану суму.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою винність в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, і вважає, як і інші учасники судового процесу за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись його допитом та допитом представника потерпілого.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, враховуючи ст.. 325 КПК України, вимоги якої були погоджені з учасниками процесу, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню, визначити допитом обвинуваченого та представника потерпілого, а також оглядом характеризуючих даних щодо особи обвинуваченого, поскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, цивільний позов по справі не заявлено.
По суті пред`явленого обвинувачення обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що 6 січня 2017 року біля 22 год перебуваючи біля колишньої автозаправної станції, що розташована на території села Велика Русава Томашпільського району Вінницької області за допомогою плоскогубців викрав 4 кабеля телефонного зв`язку довжиною біля 180 метрів кожний та сталевий оцинкований дріт довжиною біля 180 метрів, які кріпилися до дерев`яних опор. Крім того, 25 лютого 2017 року біля 23 години 30 хвилин перебуваючи в с. Олександрівка Томашпільського району Вінницької області, за допомогою заздалегідь приготовлених плоскогубців, таємно викрав кабель телефонного зв`язку довжиною біля 180 метри, після чого з місця події зник. В подальшому він викрадений кабель обпалив та здав на металобрухт. В скоєному обвинувачений щиро розкаявся. Цивільний позов визнав повністю.
Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні заявлений цивільний позов підтримав, за обставин зазначених в ньому, просив їх задоволити. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у скоєнні злочину доведена і його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Згідно висновку досудової доповіді про ОСОБА_4 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий, а тому виправленя обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства ( у тому числі окремих осіб).
Пом`якшуючими обставинами, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обтяжуючих обставин, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст..70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта-як готування до злочину чи замах на нього. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) кримінального кодексу, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.
Тому, враховуючи зміст ст. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначені покарання дії ОСОБА_4 мають бути кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який повністю визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується за місцем проживання, згідно довідки головного лікаря КУ «Томашпільська ЦРЛ» ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, думку представника потерпілого, а також те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин, тому суд приходить до висновку, що виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним інших кримінальних правопорушень, можливе лище в умовах ізоляції від суспільства у виді позбавлення волі на строк в межах санкції частини статті за якою кваліфіковано його діяння.
Оскільки дані злочини обвинуваченим скоєно до вироку Томашпільського районного суду Вінницької області від 19.05.2017 року, яким його засуджено за ст. 185 ч. 2 КК України до 3-х років та 6 місяців позбавлення волі, остаточне покарання ОСОБА_4 підлягає визначенню за правилами ст. 70 ч. 4 КК України - за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань.
Крім того, до суду ПАТ «Укртелеком» надійшов цивільний позов про стягнення із ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укртелеком» матеріальної шкоди завданої злочином в сумі 7617,29 грн.
На підставі ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.
У відповідності до ст. ст. 22, 1166 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_4 ПАТ "Укртелеком" заподіяні матеріальні збитки на суму 7617,29 грн., що слідує з наданих копій локальних кошторисів доданих до цивільного позову, сам обвинувачений позов визнав повністю, тому відповідно до ст. 1166 ЦК України, суд вважає позовні вимоги ПАТ "Укртелеком" про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди підлягає задовольнити повністю.
Згідно ст. 124 КПК України при визнанні підсудного винним, суд постановляє стягти з нього судові витрати.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернути володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Таким чином: зразок кабеля лінії зв`язку, який був переданий до камери зберігання речових доказів Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області знищити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368-374 КПК України, суд-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, з врахуванням вироку Томашпільського районного суду Вінницької області від 19 травня 2017 року ОСОБА_4 призначити покарання остаточно у виді позбавлення волі строком на 4 роки та 2 місяці.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме з 19 травня 2017 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 792 грн (сімсот дев`яносто дві гривні) судових витрат, пов`язаних з проведенням по справі експертизи.
Долю речових доказів вирішити таким чином: зразок кабеля лінії зв`язку, який був переданий до камери зберігання речових доказів Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області знищити.
Цивільний позов ПАТ «Укртелеком» до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укртелеком» 7617,29 грн ( сім тисяч шістсот сімнадцять гривень 29 копійок) матеріальної шкоди.
Згідно ст.ст. 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1