Справа № 409/204/13-к
Провадження № 11-кп/782/78/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши 09 березня 2017 року у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сєвєродонецьку кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 23 січня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА
20.01.2017 року до Білокуракинського районного суду Луганської області надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 про незнищення речових доказів за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_7 за п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 122 КК України. Дане клопотання захисник мотивував тим, що в провадженні Куп`янського міськрайонного суду Харківської області розглядається заява ОСОБА_7 про перегляд вироку Білокуракинського районного суду Луганської області від 25 березня 2013 року за нововиявленими обставинами. У відповідності до відповіді Білокуракинської ВП ГУНП в Луганській області речові докази за цим кримінальним провадженням знаходяться на зберіганні в камері схову.

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції було відмовлено в задоволенні цього клопотання. Суд послався на ч. 9 ст. 100 КПК України, вказавши, що доля речових доказів була вирішена судом при ухваленні вироку Білокуракінським районним судом Луганської області від 25.03.2013 року щодо ОСОБА_7 засудженого за п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 122 КК України, який набрав законної сили.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду та прийняти нову, якою, з метою з`ясування всіх фактичних обставин справи та проведення криміналістичної експертизи вищезазначених речових доказів, зобов`язати Білокуракинське ВП ГУМВC в Луганській області речові докази не знищувати. На думку захисника, суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні клопотання про незнищення речових доказів, порушив ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини «Георгіос Папагеоргіу проти Греції». Окрім того, захисник вказав, що в провадженні Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області перебуває кримінальне провадження за фактом складення судово-медичним експертом ОСОБА_8 завідомо неправдивих висновків експертиз. Вказує про необхідність проведення низки криміналістичних експертиз за речовими доказами, що перебувають на зберіганні в Білокуракинському ВП ГУМВC в Луганській області.

Після докладу суддею-доповідачем змісту вироку, доводів апеляційної скарги, був заслуханий прокурор, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, обвинуваченого та захисника, вивчивши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду апеляційної інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 370 КПК України, оскільки є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Суд першої інстанції вірно послався на вимоги ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно з якою питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

З матеріалів за клопотанням захисника про незнищення речових доказів вбачається, що вирок Білокуракінського районного суду Луганської області від 25.03.2013 року щодо ОСОБА_7 , яким вирішення доля цих речових доказів, набрав законної сили.

За таких обставин у суду першої інстанції були відсутні правові підстави по суті змінювати резолютивну частину цього вироку з приводу рішення щодо речових доказів.

Керуючись ст. 100, п. 1 ч. 1 ст.ст. 407, 420, 426, 537 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 23 січня 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3