гСправа № 187/304/17 Провадження №1-кп/0187/103/17
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" травня 2017 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000101 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Дніпропетровськ; громадянина України, освіта неповна середня; не працює; не одружений; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання АДРЕСА_2 ; паспорт серія НОМЕР_1 виданий 12.07.2004; раніше судимий останній раз 03.03.2017 Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого статтею 395 Кримінального кодексу України,-

Встановив:

ОСОБА_4 (далі ОСОБА_5 ) будучи раніше судимим, необхідних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, знову вчинив умисне кримінальне правопорушення при таких обставинах.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 14.12.2016 на підставі ст. 6 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі", ОСОБА_5 встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік із такими обмеженнями:

1. Зобов`язано з`являтися на реєстрацію до Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області один раз на місяць кожної останньої середи місяця.

2. Заборонено виїжджати за межі Петриківського району Дніпропетровської області без дозволу керівництва Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

3. Заборонено відвідувати місця, де здійснюється реалізація алкогольних напоїв на розлив.

Між тим, в період часу з грудня 2016 року після постановлення ухвали суду про встановлення адміністративного нагляду до 02.03.2017 Будагов маючи умисел, направлений на порушення правил адміністративного нагляду, заборони виїжджати за межі Петриківського району Дніпропетровської області без дозволу керівництва Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, які здійснюють нагляд, з метою ухилення від адміністративного нагляду, умисно, самовільно залишив своє місце мешкання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та виїхав проживати за адресою: АДРЕСА_3 .

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Пояснив, що через негаразди та постійні сварки у сім`ї, з метою уникнути конфліктів переїхав жити до товариша в м. Кам`янське. Однак про зміну місця проживання нікого не повідомляв, та про те, що виїжджати за межі району заборонено знав. Просив суворо не карати, у вчиненому розкаюється.

На підставі ст. 349 ч.3 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ст. 349 ч. 3 КПК України суд допитав обвинуваченого, дослідив обвинувальний акт та дійшов до переконання, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 395 КК України знайшла своє підтвердження повністю, та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України та яким надано належну оцінку.

Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразилися в самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, вчинив злочин передбачений ст. 395 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , враховуючи дані його особистості, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а саме, що він за місцем мешкання характеризується негативно, не одружений, не працює, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше судимий, при цьому вчинив злочин, який в силу ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, проте засвідчив свою вину, розкаявся у вчиненому, що визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання і частково зменшує ступінь тяжкості вчиненого злочину. Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання в межах пред`явленого обвинувачення, рецидив злочину.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним призначити покарання в межах санкції статті закону, встановленої Особливою частиною КК України за вчинення злочину у виді арешту. Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, чи його відбування, судом не встановлено.

Суд приходить до висновку, що вказане покарання з огляду на обставини справи, є достатнім.

Судом також встановлено, що ОСОБА_5 03.03.2017 засуджений Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

В даному провадженні кримінальне правопорушення скоєно ОСОБА_5 до 02.03.2017 року, тобто до винесення вироку Петриківським районним судом Дніпропетровської області 03.03.2017. Враховуючи, що ОСОБА_5 по даному провадженню призначається покарання у виді арешту, суд вважає неможливим застосування правил ч. 4 ст. 70 КК України, тому що кожний вирок підлягає самостійному виконанню, що узгоджується з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 07 від 24.10.2003.

Цивільний позов по справі не заявлений. Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 349, 368-370, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого статтею 395 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання.

Вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03.03.2017 у кримінальній справі №187/1188/16-к (кримінальне провадження 0000586), яким ОСОБА_4 засуджено за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі, та на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки підлягає самостійному виконанню.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1