ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2852/15-к

12 грудня 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, неодруженого, освіта середня-спеціальна, раніше несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

ВСТАНОВИВ:
01 листопада 2015 року близько 02 години ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні кафе "Добриня", що знаходиться в с. Злазне по вул. Соборній, 16, Костопільського району, Рівненської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_4 наніс останньому до п`яти ударів кулаками в обличчя, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді перелому верхньої та латеральної стінок правої гайморової пазухи, перелому кісток носу, ускладнений правобічним гемосинусом, підапоневротичної гематоми лівої тім`яно-скроневої ділянки, контузії легкого ступеня, підшкірної гематоми та підкон`юнктивального крововиливу правого ока, крововиливу на шкірі нижньої губи справа, які в своїй сукупності відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що 01.11.2015 року близько 02 год. ночі відпочивав з своїми друзями в кафе "Добриня". Під час відпочинку, між ним та потерпілим виникла словесна суперечка, яка переросла в конфлікт. Зазначив, що потерпілий схопив його за шию та повалив на землю, однак їх відразу розборонили присутні хлопці. На цьому конфлікт припинився. Після того, як потерпілий ОСОБА_4 зайшов у приміщення кафе, він пішов за ним, а підійшовши, відразу завдав йому декілька ударів кулаками в обличчя. Після цього інцинденту відразу поїхав додому. Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні щиро розкаявся та запевнив суд, що більше так вчиняти не буде, цивільний позов визнав частково. Крім того повідомив, що намагався примиритися з потерпілим, телефонував до його мами та просив вирішити даний конфлікт, також пропонував відшкодувати завданні збитки, однак інша сторона не погодилась.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення стверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 01 листопада 2015 року близько 02 год. він перебував в кафе "Добриня", танцював серед своїх друзів. В той момент до нього підійшов незнайомий хлопець, який безпричинно почав наносити йому удари кулаками по обличчю. Всього було нанесено приблизно п`ять ударів в обличчя, від яких він впав на підлогу. Свідомість не втрачав. Знайомий на ім`я ОСОБА_8 розборонив їх, а незнайомець відразу втік з кафе.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердила обставини нанесення потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень обвинуваченим.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що ввечері 31.10.2015 року він разом з друзями ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відпочивали в кафе "Добриня", що в с.Злазно. Він був свідком, коли на подвір`ї біля кафе між потерпілим та ОСОБА_6 виник конфлікт, в ході якого потерпілий схопив Ткача за голову і вони обоє впали на землю, однак їх відразу розборонили. Потім ОСОБА_13 зайшов в кафе і наніс декілька ударів кулаками в обличчя потерпілому.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні дав аналогічні показання як свідок ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_15 , мама обвинуваченого, в судовому засіданні пояснила, що вони з сином намагалися примиритися з потерпілим і його мамою, пропонували відшкодувати завдану шкоду, однак спільної мови не знайшли.

Крім того, вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення доводиться також дослідженим в судовому засіданні документами, а саме:

Висновком судово-медичної експертизи № 1200 від 04 листопада 2016 року, згідно з яким потерпілому ОСОБА_4 були заподіяні такі тілесні ушкодження: перелом верхньої та латеральної стінок правої гайморової пазухи, перелому кісток носу, ускладнений правобічним гемосинусом, підапоневротичної гематоми лівої тім"яно-скроневої ділянки, контузії легкого ступеня, підшкірної гематоми та підкон`юнктивального крововиливу правого ока, крововиливу на шкірі нижньої губи справа.

Вказані тілесні ушкодження виникли від травматичних дій тупих предметів, якими могли бути кулаки рук, по терміну спричинення не суперечать строку, 01.11.2015 року, і відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалості розладу здоров`я.

Протоколом одночасного допиту від 25 листопада 2015 року, відповідно до якого було проведено одночасно допит потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_6 .

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_6 01 листопада 2015 року спричинив потерпілому ОСОБА_4 умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тому ці його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 пред`явив цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Так, в обґрунтування позовних вимог представник потерпілого в судовому засіданні пояснив, що внаслідок скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення, була завдана значна матеріальна шкода, що полягає у понесені витрати на обстеження, амбулаторне та стаціонарне лікування, придбання ліків, в зв`язку з чим, просить суд стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 5712,91 грн. матеріальної шкоди, 2000 грн. витрат на правову допомогу, а також потерпілому була завдана значна моральна шкода, яку вони оцінили в розмірі 50000 грн.

У відповідності до ст.1166 та 1167 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

У відповідності до п. 14 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1989 р. № 3 "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" із послідуючими змінами і доповненнями, при розгляді позову мають бути наведені докази, якими підтверджується шкода, а також наведені розрахунки сум, що підлягають стягненню.

Відповідно до положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин.

Згідно досліджених в судовому засіданні чеків, наданих цивільним позивачем в якості доказів, якими підтверджується розмір матеріальної шкоди завданої злочином, суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає до часткового задоволення в сумі 836,45 грн. Суд приймає до уваги такі чеки: на суму 600 грн. від 03.11.2015 року на оплату медико-діагностичних послуг, на суму 16,75 грн. від 03.11.2015 року, на суму 16.70 грн. від 02.11.2015 року, на суму 540 грн. від 05.11.2015 року та на суму 263 грн. від 03.11.2015 року. Інші чеки на загальну суму 4876,46 грн. суд не приймає до уваги, оскільки вони датовані груднем місяцем, коли потерпілий ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні з 07.12.2015 року по 24.12.2015 року з діагнозом, що не пов`язний з отриманою травмою 01.11.2015 року, що стверджується копією епікризу. Також підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн.

При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд приймає до уваги характер скоєного кримінального правопорушення, фізичний біль та психологічні страждання, яких зазнав потерпілий ОСОБА_4 . З врахуванням вказаних обставин, з урахуванням засад розумності, виваженості і справедливості та з врахуванням характеру порушення законного права на життя та здоров`я, глибини душевних страждань потерпілого та враховуючи, що вчинення протиправного діяння не призвело до погіршення фізичного стану потерпілого, а витрати на лікування є незначними, суд визначив розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 7 000 грн. В решті позову в цій частині слід відмовити за його необґрунтованістю.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму ВСУ від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При вирішенні питання призначення ОСОБА_6 виду та міри покарання, суд враховує обставини, які його пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який характеризується по місцю проживання добре, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вважає міру покарання призначити необхідно ближче до нижньої межі санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений ним злочин.

Враховуючи особу винного, який щиро розкаявся у вчиненому та запевнив суд, що він усвідомив свою провину та в подальшому вчиняти подібного не буде, його молодий вік та його особисте ставлення до вчиненого, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення його волі, прийнявши рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Крім того, суд вважає необхідним покласти на ОСОБА_6 обов`язки у відповідності до пунктів 1,2 частини 1 ст. 76 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.373-375 КПК України, ст.ст.50, 65, 66,67, 75-76, ч.1 ст.122 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пп.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувались.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 836,45 (вісімсот тридцять шість) грн. 65 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. та моральну шкоду в розмірі 7 000 (сім тисяч) грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1