В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2017 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дуніне Близнюківського району Харківської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та такого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 06.05.2005 року Близнюківським районним судом за ч.1 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75, 104 КК України на 1 рік 6 місяців; 2) 01.11.2005 року Близнюківським районним судом за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 до 3 років 6 місяцям позбавлення волі; 3) 12.09.2006 року Київським районним судом за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст.70, ч.4 ст. 71 до 3 років 6 місяцям позбавлення волі; 06.05.2008 року умовно-достроково звільнений з місця позбавлення волі на 1 рік 07 днів; 4) 04.06.2009 Близнюківським районним судом за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ч.4 ст. 71 до 3 років 6 місяцям позбавлення волі; 5) 10.02.2010 Близнюківським районним судом за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України на 2 роки; 6) 09.12.2011 Близнюківським районним судом Харківської області за ст. ч.1 384, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 296, ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі та ч.1 ст. 71 КК України - 3 роки 9 місяців позбавлення волі; 12.07.2014 року звільнений з місця позбавлення волі по відбуттю терміну покарання; 7) 24.10.2016 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України на 1 рік,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 296; ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 , маючи не зняті та не погашені судимості у встановлену законом порядку, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочини, в тому числі корисливі, за наступних обставин:
12 листопада 2014 року, близько 17.30 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, з прямим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою наживи, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу ОСОБА_6 зайшов в коридор житлового будинку громадянина ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав бензопилу «Гудлак» GL4500M, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1976 від 22.02.2016 - 1330 гривень. Після скоєння вказаного злочину ОСОБА_6 з місця події зник з викраденим майном та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_6 , маючи не зняту та не погашену у встановлену законом порядку судимість за хуліганство, 18 лютого 2016 року, близько 11.00 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов в приміщення Острівщинської сільської ради Близнюківського району Харківської області, розташоване в селі Острівщина вул. Шкільна, буд. 19, Близнюківського району, Харківської області, де в цей час працювали співробітники сільської ради, з метою написання заяви. Після написання заяви, ОСОБА_6 , маючи наміри на хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок, не реагуючи на зауваження працівників сільської ради, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, за допомогою сірників, пошкодив собі руки в області зап`ястя, та став кров`ю мазати стіни, меблі та документацію сільської ради, на зауваження сільського голови ОСОБА_8 і головного бухгалтера ОСОБА_9 , не реагував, ображав їх нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. Працівники Острівщинської сільської ради викликали наряд поліції. До приїзду поліції ОСОБА_6 залишався в приміщенні Острівщинської сільської ради і продовжував свої хуліганські дії, чим протягом двох годин перешкоджав нормальній роботі сільської ради.
Крім того, ОСОБА_6 , маючи не зняту та не погашену у встановлену законом порядку судимість за хуліганство, 15 березня 2016 року, близько 11.00 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов в приміщення Острівщинської сільської ради Близнюківського району Харківської області, розташоване в селі Острівщина вул. Шкільна буд. 19, Близнюківського району Харківської області, де в цей час працювали співробітники сільської ради. Маючи наміри на хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок, не реагуючи на зауваження працівників сільської ради, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, підійшов до столу секретаря сільської ради, звідки взяв документи та почав їх рвати, розбив скляну рамку з портретом, схопив кулькову ручку, якою став сам собі наносити пошкодження руки в області зап`ястя, на зауваження сільського голови ОСОБА_8 не реагував, ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, своїм самогубством. Працівники Острівщинської сільської ради викликали наряд поліції. До приїзду поліції ОСОБА_6 залишався в приміщенні Острівщинської сільської ради і продовжував свої хуліганські дії, чим протягом однієї години перешкоджав нормальній роботі сільської ради.
Крім того, 14.06.2016 року близько 17.10 години ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до домоволодіння АДРЕСА_4 , яке належить потерпілому ОСОБА_5 , де з корисливого мотиву, з метою наживи, повторно, проник через незачинені двері до приміщення кухні, яка розташована на території вищевказаного домоволодіння, звідки таємно викрав пічну чавунну плиту, яка належить ОСОБА_5 . Однак не зміг довести до кінця свій злочинний намір з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , після чого з місця скоєння злочину втік, залишивши викрадену річ. Згідно висновку судової - товарознавчої експертизи № 4077 від 02.08.2016 року вартість чавунної плитки складає - 378,00 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнав, хоча факт викрадення бензопили «Гудлак» та вчинення хуліганства по двом епізодам не заперечував, пояснивши, що обставини скоєння цих злочинів, на йому думку, відрізняються від обставин викладених в обвинувальному акті. Так, ОСОБА_6 пояснив, що в жовтні місяці 2014 року близько 17:30 годин він разом з сусідом ОСОБА_11 пішли до ОСОБА_4 взяти в нього тютюну. Коли прийшли, ОСОБА_11 перший зайшов в хату до ОСОБА_4 , а потім з дозволу хазяїна зайшов ОСОБА_6 . Вони взяли тютюн і всі разом вийшли з хати, після чого всі розійшлися по домівках. Пояснив, що в нього в руках окрім тютюну не було нічого. Потім він повернувся і взяв бензопилу «Гудлак» ОСОБА_12 , але за межами домоволодіння ОСОБА_4 біля забору, а не в коридорі, яку продав за 250 гривень. Вартість ОСОБА_13 визнає. Також пояснив, що 18 лютого 2016 року близько 11:00 години він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, пішов до Острівщинської сільської ради для того, щоб написати заяву. Голова сільської ради ОСОБА_8 зробила йому зауваження, що він випивший. Після цього в них виникла сварка, в ході якої він ображав її нецензурною лайкою, розмахував руками, штовхнув пачку паперу. Руки собі не пошкоджував. В бухгалтерію не заходив. Мазав кров`ю одвірок, але то була кров не з вени, а з носа. Конфлікт тривав близько години. Через деякий час приїхали працівники поліції. Крім того пояснив, що 15 березня 2016 року близько 11:00 годин він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, пішов до Острівщинської сільської ради для того, щоб отримати характеристику. ОСОБА_8 написала йому характеристику. Після цього він показав їй другу характеристику, написану нею на чотири дня раніше, яка відрізнялася від першої. На цьому ґрунті в них виник конфлікт, в ході якого він ображав її нецензурною лайкою. В даний конфлікт також втрутилася ОСОБА_14 , яка дала йому кулькову ручку, якою він почав різати собі вени на зап`ястях. Брав зі столу папір та прикладавав до рук. Скляну рамку з портретом не розбивав. Конфлікт тривав близько години. Потім приїхали працівники поліції.
Крім того, ОСОБА_6 пояснив, що не визнає себе винним у спробі викрадення пічної чавунної плити у ОСОБА_5 , оскільки в цей час був в смт. Близнюки Харківської області.
Суд критично ставиться до зазначених вище показань ОСОБА_6 в частині не визнання вини та обставин вчинених кримінальних правопорушень, оцінюючи їх як бажання уникнути встановленої законом відповідальності за вчинення злочинних діянь, так як винність останнього підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:
-показаннями свідка ОСОБА_11 , який у судовому засіданні пояснив, що в листопаді 2014 року вони разом з ОСОБА_6 сиділи в нього вдома. Потім пішли до ОСОБА_4 попросити в нього тютюну. Він зайшов першим, ОСОБА_6 залишався надворі близько 5-7 хвилин, потім ОСОБА_4 хотів покликати ОСОБА_6 і коли відкрив двері, то ОСОБА_6 стояв за дверима. Пояснив, що коли заходив в дім, то бензопили не бачив і не знав взагалі, що вона в нього була. Потім вони всі разом вийшли з хати. ОСОБА_4 їх провів, та вони з ОСОБА_6 пішли по домівках. Коли вони виходили, біля хвіртки бензопили не було;
-показаннями свідка ОСОБА_15 , яка у судовому засіданні пояснила, що 12 листопада 2014 року вона була вдома. Також був її чоловік ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , які сиділи випивали. Потім близько 18:00 годин вони пішли до ОСОБА_4 по тютюн. Через 15-20 хвилин чоловік повернувся, віддав тютюн, нічого не розповідав. Вранці наступного дня прийшов ОСОБА_6 , а через декілька хвилин прийшов ОСОБА_4 та сказав, що ОСОБА_11 разом з ОСОБА_6 вкрали в нього бензопилу. Також пояснила, що в них вдома вона ніякої бензопили не бачила;
-показаннями свідка ОСОБА_8 , яка у судовому засіданні пояснила, що в лютому 2016 року та в березні 2016 року ОСОБА_6 вчиняв хуліганські дії в приміщенні Острівщинської сільської ради Близнюківського району Харківської області. Першого разу ОСОБА_6 звернувся до неї, щоб написати заяву. В заяві написав, що зараз в сільській раді він вчинить самогубство, і що працівники сільської ради будуть винні в його смерті. Вони з працівниками сільради просили ОСОБА_6 піти додому та лягти спати, бо він був в стані алкогольного сп`яніння, але на їх зауваження він не реагував, почав заважати їм працювати, різати собі вени та мазати кров`ю документи, шафи, стіл та стіни, виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. Після чого приїхали працівники поліції. Конфлікт тривав на протязі близько двох годин. Другого разу в березні 2016 ОСОБА_6 одразу почав рвати документи зі столу секретаря, жалівся на своє життя, розбив скляну рамку з портретом, заважав нормальній роботі сільської ради, намагався різати собі вени. Вони просили ОСОБА_6 піти додому, бо він був в стані алкогольного сп`яніння. Конфлікт тривав близько години. Після цього приїхали працівники поліції;
-показаннями свідка ОСОБА_14 , яка у судовому засіданні пояснила, що в лютому 2016 року та в березні 2016 року ОСОБА_6 вчиняв хуліганські дії в приміщенні Острівщинської сільської ради Близнюківського району Харківської області. В лютому 2016 року на той момент коли ОСОБА_6 прийшов до сільської ради вона була відсутня, так як була в Близнюківській РДА по робочих питаннях. Коли повернулася до Острівщинської сільської ради, то в приміщенні були працівники поліції. Були вимазані кров`ю документи, стіни, папір валявся на підлозі, у ОСОБА_6 були ушкодження на руках, був в стані алкогольного сп`яніння, виражався нецензурною лайкою. Також пояснила, що другого разу в березні 2016 року ОСОБА_6 прийшов до Острівщинської сільської ради, привітався, підійшов до ОСОБА_8 та сказав, що йому дали неправдиву характеристику. ОСОБА_6 був в нетверезому стані, почав погрожувати їй та ОСОБА_8 фізичною розправою, виражатися нецензурною лайкою, схватив документи зі столу та почав їх рвати, погрожував вчинити самогубство. Вони просили його заспокоїтись, але він не реагував на це. Схопив кулькову ручку та почав різати собі вени на руках, витирав кров об документи, розбив скляну рамку з портретом, заважав нормальній роботі сільської ради. Конфлікт тривав близько години. Потім приїхали працівники поліції;
-показаннями свідка ОСОБА_16 , який у судовому засіданні пояснив, що близько 15 років займається роздрібною торгівлею, а саме розвозить на своєму автомобілі продукти харчування по віддаленим селам. В листопаді 2014 року близько 20:00 він заїхав до гр-на ОСОБА_17 , який мешкає в с. Серафимівка Близнюківського району Харківської області, з яким у нього дружні відносини. Через деякий час підійшов ОСОБА_6 та запропонував купити в нього бензопилу «Гудлак», червоного кольору, яка була в нього в руках. ОСОБА_6 запропонував купили бензопилу за 250 гривень, сказав, що то його бензопила. Крім того свідок пояснив, що він погодився купити бензопилу. ОСОБА_6 дав частину грошима, частину продуктами харчування;
-показаннями свідка ОСОБА_9 , яка у судовому засіданні пояснила, що 18.02.2016, вона знаходилася на своєму робочому місці, займалася поточною роботою. Близько 11.00 годин, в приміщення сільської ради зайшов ОСОБА_6 , голова сільської ради ОСОБА_8 запитала в нього чому він прийшов, та яка йому потрібна допомога, на що ОСОБА_18 сказав, що хоче написати заяву. Вона дала йому папір та ручку і він став писати якусь заяву. Після цього, безпричинно, не мотивуючи ні чим свою поведінку, ОСОБА_18 почав кричати на неї, погрожувати фізичною розправою, кричав, що він її спалить. Всі його дії були направлені на погрози фізичною розправою їй та голові сільської ради, його висловлювання були направлені на приниження їх честі та гідності. Потім ОСОБА_18 вихопив сірник з карману, та почав довбати ним свої руки в області зап`ястку та розмазувати кров по стінах та меблі. На її столі знаходилися документи, ОСОБА_18 почав розмазувати кров по документах, стінах меблі. На її зауваження та зауваження голови сільської ради він не реагував, бігав по кабінетах, виражався на їх адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, вона дійсно злякалася за своє життя, так як розуміла, що ОСОБА_18 не жартує. Його поведінка, була не поведінкою нормальної людини. Вони прохали ОСОБА_18 піти з приміщення сільської ради та не заважати їм працювати, але він ні на прохання ні на вимоги не реагував. Після цього вони викликали співробітників поліції. Після приїзду працівників поліції, вони намагалися заспокоїти ОСОБА_6 прохали його припинити його протиправні дії, та вийти з приміщення сільської раді, на їх зауваження останній не реагував, а коли його стали виводити з приміщення вчинив активний опір працівникам поліції, кричав, виражався на їх адресу нецензурною лайкою, махав руками та ногами намагаючись вдарити працівників, при цьому постійно провокував працівників поліції та говорив, що йому за це нічого не буде;
-показаннями свідка ОСОБА_19 , яка у судовому засіданні пояснила, що 18.02.2016 року, об 11.41 години, в диспетчерську частину м. Харкова, надійшло повідомлення від працівників Близнюківського ВП, про те що ОСОБА_6 , мешканець с. Острівщина Близнюківського району Харківської області, завдав собі тілесні ушкодження, шляхом порізу вен. Вона отримала дане повідомлення від диспетчера, та була направлена в с. Острівщина Близнюківського району, на виклик. Приїхавши до будівлі Острівщинської сільської ради, побачила, що ОСОБА_6 , знаходився на вулиці, біля будівлі сільської ради, поруч з працівниками поліції. Вона підійшла запитала, що сталося та чим вона може йому допомогти. На її запитання ОСОБА_6 відповів, що він не потребує медичної допомоги, що він не викликав швидку допомогу, а викликали її працівники поліції. Після цього ОСОБА_6 вчинив сварку з працівниками поліції, але потім сам попросив його оглянути та надати медичну допомогу. Оглянувши ОСОБА_6 вона побачила, що в нього свіжа, різана-рвана рана середньої третини лівого передпліччя, стан здоров`я задовільний. Рана на руці була поверхнева, довжиною близько 5 см., без розходження країв рани. З рота ОСОБА_6 було відчутно запах алкоголю, своїми діями та поведінкою ОСОБА_6 вказував на те, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. На її запитання де він отримав тілесне ушкодження, ОСОБА_6 відповів, що він отримав її в побуті, сам пошкодив руку невідомим предметом. Будь які пов`язки, або ж гіпсування на руках останнього були відсутні. Будь яких висловлювань про те, що дані тілесні ушкодження йому спричинили працівники поліції, ОСОБА_6 не висловлював. Окрім цього доповнила, що працівники поліції поводили себе з ОСОБА_6 дуже коректно та професійно, а ОСОБА_6 навпаки поводився зухвало, виражався нецензурною лайкою. Після надання медичної допомоги вона поїхали, а ОСОБА_6 залишився в с. Острівщина поруч з будівлею сільської ради;
-показаннями свідка ОСОБА_10 , яка у судовому засіданні пояснила, що мешкає зі своїм чоловіком ОСОБА_5 . В червні місяці 2016 року, точної дати вона не пам`ятає, вона знаходилася в будинку готувала їжу, чоловік також був в будинку. Близько 17.10 годин, більш точного часу не пам`ятає, залаяла їх собака, вона вийшла на вулицю, та побачила, що їх знайомий ОСОБА_20 , намагається вийти з території їх двору, через дерев`яний паркан, яким огороджене їх домоволодіння від покинутого сусідського домоволодіння. В руках ОСОБА_6 тримав чавунну плитку. Вона відразу забігла в будинок і почала кричати чоловікові, що ОСОБА_6 в них викрадає чавунну пічку з літньої кухні і виносить через паркан. Чоловік вискочив з будинку, а вона побігла за ним. Чоловік крикнув ОСОБА_21 : «Вова, що ти робиш». В цей час ОСОБА_6 впав на землю, напевно він спіткнувся, але вона не впевнена. Він швидко піднявся покинувши чавунну пічку на землі, а сам побіг в хащі бур`яну, на території покинутого будинку. ОСОБА_22 підняв пічку і приніс її до дому. Вона дуже добре розгледіла ОСОБА_6 зі спини, так як на вулиці було світло і вона добре його знає, він був одягнений в шорти в клітинку та майку;
-показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який у судовому засіданні пояснив, що 12 листопада 2014 року до нього прийшли ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , щоб попросити тютюну. Перед цим за декілька хвилин він заніс бензопилу «Гудлак» ОСОБА_12 і поставив в коридорі, в сінях на столі та накрив її мішком. В хату ОСОБА_6 він не впускав. Наступного дня він помітив, що бензопила « ОСОБА_23 » ОСОБА_12 зникла. Також пояснив, що на даний час бензопила « ОСОБА_23 » ОСОБА_12 йому повернута. До ОСОБА_6 будь-яких матеріальних чи моральних претензій не має;
-показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який у судовому засіданні пояснив, що точної дати він не пам`ятає, вони разом з дружиною знаходилися вдома. Жінка в будинку готувала їжу, а він дивився телевізор. В началі шостого вечора, більш точного часу не пам`ятає, залаяла їх собака, дружина вийшла на вулицю і в той же час повернулася і сказала йому, що вона щойно побачила як ОСОБА_20 виносив їхню чавунну поверхню пічки, яка зберігалася в приміщенні літньої кухні. Він відразу ж вискочив на вулицю. Також пояснив, що вибігши на вулицю, він впізнав ОСОБА_24 , який вибіг з території порожнього двору, який знаходиться поруч з його домоволодінням, в руках тримав поверхню чавунної пічки. Він крикнув: « ОСОБА_25 , що ти робиш», після чого ОСОБА_20 , впав на землю, кинув чавунну плитку та а потім підвівшись побіг на територію покинутого домоволодіння, в бур`яни. Він підбіг, забрав плитку, приніс додому де вона і була, в подальшому оглянута працівниками поліції. Він дуже добре розгледів ОСОБА_6 , оскільки на вулиці було світло.
Крім показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_26 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 та потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вина обвинуваченого ОСОБА_6 також підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими судом, а саме:
-протоколом огляду місця події від 18.01.2016 та ілюстрованою таблицею до нього, з яких вбачається, що безпосереднім місцем огляду є домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Територія домоволодіння огороджена дерев`яним парканом. Входом в будинок є дерев`яні двері, які складаються з двох половин, та зачиняються з середини гачком. Дані двері ведуть в коридор, в якому з правої сторони знаходиться стіл, прямо по коридору, під стінкою розташована дерев`яна полиця. Зі слів потерпілого ОСОБА_4 , на даному місці знаходилася викрадена в нього бензопила. (а.с. 7-10 т. 2);
-протоколом огляду речей від 13.02.2016 та ілюстрованою таблицею до нього, з яких вбачається, що була оглянута працівниками міліції за участю ОСОБА_16 бензопила «Гудлак» GL4500M» (а.с. 30-33 т.2);
-висновком судово-товарознавчої експертизи № 1976 від 22.02.2016 з якого вбачається, що загальна ринкова вартість бензопили «Гудлак» GL4500М» станом на 12 листопада 2014 року складала 1330 грн.;
-протоколом огляду місця події від 18.02.2016, з якого вбачається, що безпосереднім місцем огляду є ділянка місцевості, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , де розташоване приміщення сільської ради. В приміщенні сільської ради, в кімнаті № 2 на підлозі виявлено пляму бурого кольору, на шпалерах також знаходяться плями бурого кольору. В кімнаті № 4, на столі також виявлено плями бурого кольору. (а.с. 88-89 т. 2);
-протоколом огляду місця події від 15.03.2016, з якого вбачається, що безпосереднім місцем огляду є приміщення Острівщинської сільської ради Близнюківського району Харківської області, яка розташована за адресою: Харківська область, Близнюківський район, с. Острівщина, вул. Шкільна, буд 19. В приміщенні сільської ради було виявлено розкидані службові документи, пошкоджена рамка для фотокартки, виявлені фрагменти розбитого скла, також виявлено сліди нашарування речовини бурого кольору. (а.с. 112-113 т. 2).;
-висновком судово-психіатричної експертизи № 281від 22.03.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_6 виявляє емоційно-нестійкий розлад особи, ускладнене психічними та поведінковими порушеннями внаслідок зловживання алкоголем з шкідливими наслідками, синдром залежності. В період скоєння інкримінованих правопорушень за психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Скоював правопорушення у стані звичайного алкогольного сп`яніння. В період скоєння інкримінованих діянь не знаходився в тимчасовому хворобливому стані, яке б позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_6 повністю усвідомлює свої дії та керує ними. В застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує. (а.с. 152-157 т.2);
-протоколом огляду місця події від 14.06.2016 та ілюстрованою таблицею до нього, з яких вбачається, що безпосереднім місцем огляду є приміщення, яке розташоване на території домоволодіння по АДРЕСА_4 . Дане приміщення пристроєне з тильної сторони будинку. Вхід до вказаного приміщення здійснюється через дерев`яні двері зеленого кольору без будь-яких замків. При вході в дане приміщення з лівої сторони стоїть металевий умивальник, поруч на підлозі маються звернуті палатки, біля яких на підлозі стоїть дерев`яний ящик звідки зі слів ОСОБА_5 було викрадено чавунну плитку, в лівому дальньому кутку кімнати розташована піч для твердого опалення. ( а.с. 10-13 т. 4);
-висновком експерта № 4077 від 02.08.2016, відповідно до якого ринкова вартість плити чавунної пічної на 2 комфорки, розміром 410х710 мм, станом на 14.06.2016, з урахуванням зносу, складає 378 грн. 00 коп. ( а.с. 37-38 т. 4);
-протоколом слідчого експерименту від 12.08.2016 та ілюстрованою таблицею до нього, якими встановлено, що місцем події є територія домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 . Перебуваючи на місці події потерпілий ОСОБА_5 показав та пояснив, що пічна плитка, яка була викрадена ОСОБА_6 знаходиться в приміщенні кухні, яка добудована до будинку. Після цього ОСОБА_5 вийшов на територію свого домоволодіння та показав напрямок, в якому він направлявся з метою наздогнати ОСОБА_6 .. Вийшовши за територію двору він вказав на ділянку місцевості, яка розташована ліворуч від вхідної хвіртки де він побачив ОСОБА_6 , який тримаючи в руках чавунну плитку, намагався втекти від нього. Далі ОСОБА_5 показав ділянку де ОСОБА_6 впав та після чого залишив чавунну плитку та втік (а.с. 46-51)
Аналізуючи вищевказані докази, які суд вважає належними та допустимими, і які за своїм змістом співвідносяться та доповнюють один одного, враховуючи встановлені обставини по кримінальному провадженню, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доведена.
Дії ОСОБА_6 по епізоду викрадення бензопили «Гудлак» GL4500М» ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
Дії ОСОБА_6 по двом епізодам хуліганства в Острівщинській сільській раді Близнюківського району Харківської області, суд кваліфікує за ч. 3 ст.296 КК України грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене особою, раніше судимою за хуліганство.
Дії ОСОБА_6 , по епізоду викрадення пічної чавунної плитки ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ч.2 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення.
При цьому, показання свідка ОСОБА_27 , які надані у судовому засіданні, суд вважає неналежним доказом, оскільки ОСОБА_27 не була безпосереднім свідком намагання вчинення крадіжки ОСОБА_6 , крім того впевнено пояснила, що ходила до дому Загребельної Лариси саме в липні місяці 2016 року, а не в червні 2016 року, коли ОСОБА_6 намагався викрасти чавунну плиту.
Також, суд критично ставиться до показань наданих в судовому засіданні ОСОБА_28 , яка є матір`ю ОСОБА_6 та ОСОБА_29 , який є його братом, оскільки надані показання різняться між собою в частині часу від`їзду ОСОБА_29 на його машині разом з ОСОБА_6 до смт. Близнюки. Так, ОСОБА_28 пояснила, що ОСОБА_6 та ОСОБА_29 поїхали до смт. Близнюки десь в період часу з 10.00. до обіду, а ОСОБА_29 пояснив, що вони разом з братом ( ОСОБА_6 ) поїхали до смт. Близнюки після того як в період часу з 16 години 30 хвилин до 17 години 00 хвилин йому зателефонував ОСОБА_6 та попросив підвезти до смт. Близнюки.
Крім того, показання свідка ОСОБА_30 , які надані у судовому засіданні, суд вважає також неналежним доказом, оскільки, по-перше, він не був безпосереднім свідком подій, по-друге, не зміг пригадати дату та час коли ОСОБА_6 заходив до нього першого та другого разу протягом дня, а лише зміг зазначити на проміжки часу знаходження та відсутності ОСОБА_6 в його будинку, що не підтверджує та не спростовує як позицію сторони обвинувачення так і позицію сторони захисту відносно подій 14.06.2016 року.
Суд вважає неспроможною позицію ОСОБА_6 щодо не вчинення замаху на таємне викрадення пічної чавунної плитки ОСОБА_5 , оскільки така позиція спростовується дослідженими доказами, а саме показами свідка ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_5 , які попереджались про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показів, протоколом огляду місця події від 14.06.2016 р. та протоколом слідчого експерименту від 12.08.2016 р. У суду не має підстав недовіряти показам свідка ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_5 , оскільки про обставини вчиненого кримінального правопорушення вони пояснили послідовно, об`єктивно та за відсутності протиріч між своїми показами.
Також, суд вважає необґрунтованою позицію ОСОБА_6 в тій частині, що бензопила «Гудлак» GL4500М» була викрадена ним за подвір`ям домоволодіння ОСОБА_4 , а не з житлового будинку потерпілого, оскільки така позиція спростовується дослідженими судом доказами, а саме показами потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_11 , які попереджались про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показів, протоколом огляду місця події від 18.01.2016 р.
Крім того, суд вважає неспроможною позицію ОСОБА_6 щодо заперечення обставин вчинення двох епізодів хуліганства в Острівщинській сільській раді Близнюківського району Харківської області, оскільки така позиція спростовується сукупністю досліджених доказів, які співвідносяться та доповнюють один одного.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_6 суд враховує рецидив злочину та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що відповідно до ст. 67 КК України, визнається судом обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_6 та відсутність відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують його покарання.
Згідно класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_6 , відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів.
Вивченням особи ОСОБА_6 судом встановлено, що він раніше неодноразово судимий, в тому числі за умисні, корисливі злочини та хуліганство, має не зняті на не погашені судимості, на обліку у лікаря психіатра Близнюківської ЦРЛ не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога Близнюківської ЦРЛ з діагнозом синдром алкогольної залежності, в застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує, на обліку Близнюківського РВК не перебуває, має постійне місце мешкання, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, не одружений.
При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд відповідно до вимог ст.ст. 65, 68 КК України враховує, що ним скоєно злочини середньої тяжкості та тяжкі злочини, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, їх наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують покарання та відсутність обставин, які його пом`якшують, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця.
Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_6 покарання для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 296 та ч. 3 ст. 185 КК України з урахуванням ч.2 ст. 15 КК України.
Призначаючи остаточне покарання ОСОБА_6 , суд керується правилами призначення покарання за сукупністю злочинів, передбаченими ч.ч.1, 2 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 296 та ч. 3 ст. 185 КК через ч.2 ст. 15 КК України, дійшовши висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_6 остаточного покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі.
Суд вважає, що призначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових злочинів, а менш суворі види покарання будуть недостатні для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
З урахуванням викладеного, вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 24.10.2016 року, згідно якого ОСОБА_6 призначено покарання за ч.2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі із застосуванням ст.. 75 КК України на 1 рік слід виконувати самостійно.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз за цим кримінальним провадженням.
Цивільний позов не заявлявся. Арешт на майно не накладався.
Вирішуючи питання щодо обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, суд враховує те, що ОСОБА_6 засуджується до покарання у виді позбавлення волі реально. Тому враховуючи, що жоден інший запобіжний захід не забезпечить запобігання спробам ОСОБА_6 переховуватись від суду, суд застосовує до ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
За правилами ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_6 в строк відбування покарання підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з 31 січня 2017 року до набранням цим вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185, ч. 3 ст. 296, ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;
-за ч. 3 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;
-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч.ч.1,2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення:
-судово-товарознавчої експертизи № 1976 від 22.02.2016 в сумі 123 (сто двадцять три) грн. 00 коп.;
-судово-товарознавчої експертизи № 4077 від 02.08.2016 в сумі 351 (триста п`ятдесят одна) грн. 84 коп.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: 1) бензопилу «Гудлак» GL4500M», яка знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_4 повернути останньому як власнику; 2) чавунну плитку, яка знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_5 повернути останньому як власнику.
Обрати ОСОБА_6 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою, взявши ОСОБА_6 під варту у залі суду негайно.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 31січня 2017 року, тобто з моменту взяття його під варту.
Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 31 січня 2017 року до набранням цим вироком законної сили.
Вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 24.10.2016 року, згідно якого ОСОБА_6 визнано винним за ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 роки позбавлення волі із застосуванням ст.. 75 КК України на 1 рік виконувати самостійно.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право копію вироку суду отримати в суді.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1
31 січня 2017 року