Справа № 487/6525/16-к
Провадження № 1-кп/487/151/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має,зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 12.01.2017 року Корабельним районним судом міста Миколаєва за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 до 3 років позбавлення волі.
в скоєні правопорушень передбачених ч.2 ст. 190 КК України, -
22.10.2016 біля 22.00 год., ОСОБА_4 , знаходячись в барі «Юляшка» по вул. Лазурній, 18-Г в м. Миколаєві, що біля Фізкультурно-оздоровчого комплексу, в мікрорайоні «Намив» вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_4 , знаходячись у вказаному місці, у вказаний час, де зустрівся з раніше не знайомим йому ОСОБА_5 , з яким почали разом вживати спиртні напої. В цей час, ОСОБА_4 , побачив у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон «Meizu М2» сірого кольору та попросив у потерпілого мобільний телефон, щоб подзвонити. Після того, як ОСОБА_5 передав ОСОБА_4 свій мобільний телефон, у останнього виник злочинний корисливий умисел, направлений на заволодіння чужим майном повторно, шляхом обману та зловживання довірою, а саме - мобільним телефоном марки «Meizu М2» сірого кольору, який належить ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій корисливий умисел, ОСОБА_4 , скориставшись довірою ОСОБА_5 , заволодів мобільним телефоном марки «Meizu М2» сірого кольору та утримуючи вищевказане майно, вийшов з приміщення бару та зник з місця скоєння злочину, розпорядившись зазначеним майном на власний розсуд.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживанням довірою (шахрайство), вчинене повторно.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, та пояснив суду, що 22.10.2016 біля 22.00 год., він знаходився в барі «Юляшка» по вул. Лазурній, де зустрівся з раніше не знайомим йому ОСОБА_5 , з яким почали разом вживати спиртні напої. В цей час, ОСОБА_4 , побачив у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон «Meizu М2» сірого кольору та попросив у потерпілого мобільний телефон, щоб подзвонити. Після того, як ОСОБА_5 передав ОСОБА_4 свій мобільний телефон, у останнього виник злочинний корисливий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме - мобільним телефоном марки «Meizu М2» сірого кольору, який належить ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій корисливий умисел, ОСОБА_4 заволодів мобільним телефоном марки «Meizu М2» сірого кольору та утримуючи вищевказане майно, вийшов з приміщення бару та зник з місця скоєння злочину.
Телефон марки «Meizu М2» сірого кольору він продав раніше невідомій йому особі на Центральному ринку в м. Миколаєві.
Допитаний в судовому засіданні у якості потерпілого ОСОБА_5 пояснив суду, що 22.10.2016 біля 22.00 год., він знаходився в барі «Юляшка» по вул. Лазурній, де зустрівся з раніше не знайомим йому ОСОБА_6 , з яким почали разом вживати спиртні напої. В цей час, ОСОБА_4 , попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон, щоб подзвонити. Після чого ОСОБА_6 вийшов з бару та більше не повернувся. Вийшовши на вулицю, потерпілий, ОСОБА_6 не знайшов.
Також провина обвинуваченого також підтверджується письмовими доказами по справі:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.10.2016 року, в якому вказано, що у ОСОБА_5 викрадено мобільний телефон;
- протоколом огляду місця події від 27.10.2016 року;
- товарним чеком № НЛ000003145 від 26.02.2016 року, яким підтверджується вартість викраденого мобільного телефону марки «Meizu М2», імеі телефону НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ;
- протоколом огляду предмета від 01.11.2016 року, а саме мобільного телефону марки «Meizu М2», імеі телефону НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та фототаблицями до нього;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.11.2016 року, згідно з яким свідок ОСОБА_7 в присутності понятих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , пояснивши, що може впізнати особу за формою та рисами обличчя, впізнав особу №3, якою виявився ОСОБА_4 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.11.2016 року, під час проведення якого ОСОБА_4 вказав, яким саме чином було скоєно злочин, та фототаблицею до нього;
Досліджені під час судового розгляду письмові докази, покази обвинуваченого та покази потерпілого узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи, викладеними в обвинувальному акті, з огляду на що суд вважає ці обставини встановленими, а докази кладе в основу вироку.
Аналіз досліджених доказів, які суд вважає належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для ухвалення вироку, дозволяє дійти висновку про те, що вина ОСОБА_4 доведена у повному обсязі, а його дії кваліфікує за ч.2 ст. 190 КК України - тобто заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживанням довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено законом до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає визнання провини, відшкодування матеріальної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд також враховує особу обвинуваченого то, що він раніше судимий, має не зняту і не погашену судимість, на шлях виправлення не став, на обліку в МОНД перебуває з 17.11.16 року з діагнозом: зловживання каннабіноїдами, алкоголем, на обліку в МОПЛ №1 не перебуває, відповідно до характеристики з місця реєстрації обвинуваченого ОСОБА_4 неможливо охарактеризувати.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 засуджений 12.01.2017 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, суд вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливо лише в місцях позбавлення волі, з застосуванням правил ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складення призначених покарань.
Таким чином, виходячи з загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд приходить до висновку, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, передбачене санкцією статті ч.2 ст.190 КК України, у вигляді позбавлення волі.
Доля речових доказів підлягає вирішенню за правилами ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід, обраний обвинуваченому у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили слід вважати продовженим.
Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі вимог ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складення призначених покарань за даним вироком та вироком від 12.01.2017 року Корабельним районного суду м. Миколаєва за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 років років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання 06.11.2016 року.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, залишити без змін - тримання під вартою.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати у строк призначеного ОСОБА_4 покарання, строк його попереднього ув`язнення в період з 06.11.2016 року по строк набрання вироком законної сили з розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі
Речовий доказ, а саме мобільного телефону марки «Meizu М2» сірого кольору згідно постанови про визнання речових доказів від 29.10.2016 року - залишити потерпілому.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1