Провадження № 1-кп/337/96/2017
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження, у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта повна середня, працевлаштованого ТОВ «Формула-2004», менеджер, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 27.11.1992 року Ленінський районним судом м. Запоріжжя, за ст. 140 ч.2, ст.140 ч. 3, ст. 141 ч. 2 КК України (в ред.1960р.), до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 03.09.1994 року по відбуттю терміну покарання; 25.01.1995 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ст. 196-1 ч. 1 КК України (в ред. 1960р.) до виправних робіт терміном 6 місяців; 23.10.1996 року Заводським районним судом м. Запоріжжя, за ст. 142 ч. 2 КК України (в ред. 1960р.), до 6 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 29.12.2001 року по відбуттю терміну покарання; 07.04.2003 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, за ст. 186 ч.3 КК України, до 5 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 29 днів; 07.09.2009 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, за ст. 186 ч. 2, ст. 69, ст. 70 КК України, до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 07.12.2010 року умовно-достроково на 8 місяців 9 днів; 09.12.2011 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185 КК України, до 1 року 1 місяця позбавлення волі; 13.02.2012 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст.70, 71 КК України, до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 05.06.2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ст. 70 КК України, до 3 роки 3 місяці позбавлення волі, звільнений 22.08.2014 року умовно-достроково на 8 місяців 22 дні; 13.07.2015 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, ст. 118 КК України, до 1 року 2 місяців позбавлення волі, звільнений 12.08.2016 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

10.01.2017 року, о 09-30 годині, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на зупинці громадського транспорту «вулиця Рубана», розташованій у м. Запоріжжя, по вул. Рубана, зайшов до салону маршрутного автобусу «Богдан» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , де, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав грошові кошти у сумі 1000 гривень, чим спричинив матеріальну шкоду ТДВ «Автопарк».
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю визнав, та пояснив суду, що 10.01.2017 року приблизно о 10 годині проходив біля кінцевої зупинку маршруту №55 по вул. Рубана в м. Запоріжжі. Біля автобусу нікого не було, через вікно побачив гроші, зайшов взяв 1000 гривень, коли брав гроші з кишені випав мобільний телефон. Десь через 30 хвилин, зателефонував на телефон і працівники поліції запропонували прийти до Хортицького ВП, прийшов, гроші віддав. У скоєному розкаюється, офіційно працевлаштувався, просить суворо не наказувати.

У судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_5 суду пояснила, що 10.01.2017 року водій автобуса №55 знаходився на кінцевій зупинці, відлучився на деякий час, коли повернувся виявив відсутність грошових коштів у розмірі 1000 гривень, та наявність стороннього мобільного телефону, зателефонував до поліції. В той же день гроші були повернуті. Просить обвинуваченого не позбавляти свободи, претензій матеріального характеру не має.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і досліджених доказів достатньо для визнання його винуватим.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття, сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування шкоди.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною що обтяжує покарання, судом визнається рецидив злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який повністю визнав свою провину у повному обсязі, сприяв встановленню істини по справі, раніше судимого, не перебуває на обліку у психіатричній лікарні, знаходиться на обліку у наркологічному диспансері з 15.12.1994 року, працевлаштований, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місце проживання характеризується позитивно, суд також враховує повне відшкодування шкоди та відсутність тяжких наслідків злочину.

Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Враховуючи наведене, а також те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якої обвинувачений не уникнув за вчинений ним злочин, суд не погоджується з позицією прокурора, і вважає, що за таких обставин, виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів, можливо досягти без ізоляції його від суспільства, що буде відповідати принципам «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

На підставі викладеного, оцінивши пом`якшуючі покарання обставини у сукупності, суд дійшов висновку про призначення покарання ОСОБА_4 без відбування покарання у місцях позбавлення волі.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (два) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ: мобільний телефон «Нокіа» з сім карткою оператора мобільного зв`язку «МТС», який знаходяться на зберіганні у ОСОБА_4 залишити ОСОБА_4 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хортицький районний суд міста Запоріжжя.

Суддя: