Справа № 574/800/17-к
Провадження № 1-кп/584/100/17
В И Р О К
Іменем України
30.08.2017 Путивльський районний суд Сумської області
в особі : головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 та учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000161 від 02.06.2017, за обвинуваченням :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корюківка Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта професійно-технічна, перебуває у фактичному шлюбу, не працюючого, раніше судимого :
1) 11.10.1996 вироком Корюківського районного суду Чернігівської області за ч. 2 ст. 140 КК України (1960 р.) до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 1 рік на підставі ст. 46-1 КК України (1960 р.);
2) 16.05.1997 вироком Корюківського районного суду Чернігівської області за ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 81, ст.ст. 42, 43, 14 КК України (1960 р.) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна та лікуванням від алкоголізму, звільнений 24.12.1999 умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 7 днів;
3) 29.10.2001 вироком Корюківського районного суду Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. ст. 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 12.01.2007 по відбуттю строку покарання;
4) 10.06.2008 вироком Корюківського районного суду Чернігівської області до 3 років позбавлення волі, звільнений 09.06.2010 умовно-достроково на 10 місяців 20 днів;
5) 15.09.2010 вироком Корюківського районного суду Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
6) 03.09.2014 вироком Корюківського районного суду Чернігівської області за ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 02.06.2016 невідбуту частину покарання у виді 1 року 10 місяців 15 днів замінено на той же строк обмеження волі, звільнений 11.04.2017 умовно - достроково на 10 місяців 25 днів,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ :
16.04.2017 близько 01-ї години ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , під час спільного вживання спиртних напоїв з ОСОБА_6 повторно, таємно, умисно, з корисливою метою викрав належний йому планшет «Samsung Galaxy Tab A 7.0» LTE White (SM-T285NZKASEK), вартістю 4899 грн., яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, 02.06.2017 близько 11-00 години обвинувачений ОСОБА_4 з метою крадіжки через незачинені вхідні двері таємно проник до господарства ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 , де біля входу до житлового будинку взяв алюмінієвий бідон ємністю 40 літрів.
Під час перебування на подвір`ї був помічений потерпілою ОСОБА_7 , яка повідомила, щоб ОСОБА_4 залишив бідон.
Усвідомлюючи, що викритий власником, ОСОБА_4 продовжив свої дії відкрито та умисно, повторно, з корисливою метою, викрав вказаний бідон вартістю 450 грн., яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та підтвердив, що 16.04.2017 в будинку по АДРЕСА_1 вживав спиртні напої з ОСОБА_6 . Помітивши в серванті належний йому планшет «Samsung Galaxy Tab A 7.0» LTE White (SM-T285NZKASEK) вирішив заволодіти ним з метою продажу. Скориставшись тим, що ОСОБА_6 заснув, забрав планшет та сховав його на подвір`ї. Наступного ранку прийшов за планшетом, але не знайшов його, оскільки точно не пам`ятав це місце через стан сп`яніння.
Крім того, пояснив, що вранці 02.06.2017 допомагав по господарству ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , де на подвір`ї помітив алюмінієвий бідон, яким вирішив заволодіти з метою продажу. Для цього близько 11-ї год. повернувся до цього господарства, де через незачинену хвіртку проник до огородженї території подвір`я, де забрав бідон, який стояв біля житлового будинку. Коли направлявся до виходу його побачила ОСОБА_7 , яка стала просити, щоб він залишив бідон. Усвідомлюючи це та проігнорувавши її вимогу він виніс бідон з подвір`я. Бідон сховав у кущах. Дізнавшись наступного дня про те, що потерпіла написала заяву до поліції, викрадений бідон їй повернув. З визначною експертом вартістю викраденого майна згоден. У вчиненому кається та готовий нести відповідальність за скоєне.
Беручи до уваги те, що такі показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, які учасники судового провадження не оспорюють, правильно розуміють зміст цих обставин та така їх позиція є добровільною, в порядку ч. 3 ст. 349 КК України суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 маючи не зняту та непогашену судимість за вчинення корисливих злочинів, таємно вилучив чуже майно і мав реальну можливість розпорядитися ним на власний розсуд (сховати), тому з урахуванням роз`яснень, які містяться в абз. 1 п. 4 постанови Верховного Суду України від 06.11.2009 № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», дії обвинуваченого за епізодом від 16.04.2017 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 мав за мету викрасти конкретне майно, реалізація якої передбачала незаконне потрапляння на огороджену територію подвір`я, куди він і проник незаконно через незачинену хвіртку, де таємно заволодів бідоном та будучи поміченим потерпілою і, незважаючи на це, продовжив свої дії з метою заволодіння цим майном відкрито, такі його дії за епізодом від 02.06.2017, з урахуванням роз`яснень, які містяться в абз. 3 п. 4 цієї ж постанови Пленуму Верховного Суду України, суд кваліфікує за ч. 3 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у сховище.
При призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчинених злочинів та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

ОСОБА_4 , вчинив тяжкий злочин та злочин середньої тяжкості, раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, перебуває у фактичному шлюбу, проживав без реєстрації в с. Клепали Буринського району, де скарг і компрометуючих даних на нього не надходило, під наглядом лікаря психіатра і нарколога не перебуває.

Обвинувачений свою вину визнав, готовий нести кримінальну відповідальність за вчинене, під час досудового розслідування розповів про всі обставини скоєного та примирився з потерпілими, які подали заяви про відсутність будь-яких претензій до нього, тому таке щире каяття, активне сприяння розкриття злочину та примирення з потерпілими, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання, але, на думку суду, не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості скоєного.

Вчинення злочину відносно особи похилого віку та в стані алкогольного сп`яніння, суд визнає обставинами, що обтяжують покарання.

З урахуванням наведеного в сукупності, оскільки обвинувачений хоча і позитивно характеризується, розкаявся у скоєному, сприяв розкриттю злочину та примирився з потерпілими, але суспільно корисною працею не займається, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, належних висновків не зробив і вчинив нові злочини проти власності в період умовно-дострокового звільнення, це дає підстави вважати, що його виховання та попередження нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а інші, менш суворі види покарання, не забезпечать таких цілей.
Оскільки ОСОБА_4 нові злочини вчинив в період умовно-дострокового звільнення від покарання у вигляді обмеження волі, призначеного ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 02.06.2016 в порядку заміни невідбутої частини покарання за вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 03.09.2014, з урахуванням роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верхового Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», остаточне покарання слід призначити за правилами ч. 4 ст. 81, ч. 6 ст. 82 КК України.
Підлягає задоволенню клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, оскільки згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України до нього може бути застосований цей запобіжний захід та наведені вище дані про його особу свідчать про існування ризиків вчинення ним нових злочинів та ухилення від покарання, яке підлягає відбуттю реально.
В силу ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 593,22 грн.
Згідно з п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України речовий доказ - бідон, який був предметом кримінального правопорушення, слід дозволити потерпілій використовувати на власний розсуд.
Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання :
- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;
- за ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 71 КК України до цього покарання приєднати невідбуту частину більш м`якого покарання, призначеного за ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 02.06.2016 в порядку заміни невідбутої частини покарання, призначеного вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 03.09.2014, частково у вигляді 8 місяців обмеження волі, перерахувавши його за правилами ст. 72 КК України, та остаточно визначити до відбування 4 роки і 4 місяці позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з 30.08.2017, до якого зарахувати термін попереднього ув`язнення з 02.06.2017 по 29.08.2017 включно.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 залишити тримання під вартою- до набрання вироком законної сили, але не більш ніж до 12 год. 30 хв. 23.11.2017.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 593 грн. 22 коп. (п`ятсот дев`яносто три гривні двадцять дві копійки) процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.
Речовий доказ бідон, який зберігається у потерпілої ОСОБА_7 , дозволити використовувати на власний розсуд після набрання вироком суду законної сили.
На вирок суду може бути подана апеляційнаскарга до апеляційного суду Сумськоїобласті через Путивльський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадженнявправіотриматикопію вироку в суді.
Суддя: підпис
З оригіналом згідно:
Суддя
Путивльського районного суду ОСОБА_1