Справа № 750/6230/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/138/2017
Категорія - ч.1,2 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Деснянського районного суду м.Чернігова від 19 жовтня 2016 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, працюючого на посаді охоронця ДСП Чорнобильський спецкомбінат, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 19 жовтня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України, і призначено йому покарання: за ч.1 ст.186 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі, за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді застави стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили - залишено без зміни.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 01.06.2016 року, на наступне майно: дві грошові купюри номіналом по 200 грн., одну грошову купюра номіналом 100 грн. скасовано.

Як встановлено судом першої інстанції, 23.05.2016, приблизно о 16 год. 55 хв., ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку № 4 по вул. Кочерги в м. Чернігові, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, зірвав рукою з шиї випадкової перехожої ОСОБА_9 золотий ланцюжок, вагою 6 г, 585 проби золота, вартістю 3502 грн. 32 коп., золотий кулон у вигляді образу «Божої Матері», вагою 3 г, 585 проби золота, вартістю 1751 грн. 16 коп., що належать ОСОБА_10 , чим спричинив останній майнову шкоду на загальну суму 5253 грн. 48 коп.

Після чого, 26.05.2016, приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку № 166 по проспекту Перемоги у м. Чернігові, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи повторно, зірвав рукою з шиї випадкової перехожої ОСОБА_11 , золотий ланцюжок, вагою 3 г, 585 проби золота, вартістю 1695 грн. 12 коп., що належить ОСОБА_11 , чим спричинив останній майнову шкоду на вказану суму.

Надалі, 29.05.2016, приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку № 53 по проспекту Миру у м. Чернігові, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи повторно, зірвав рукою з шиї випадкової перехожої ОСОБА_12 золотий кулон, вагою 2 г, 585 проби золота, вартістю 1132 грн. 52 коп., що належить ОСОБА_12 , чим спричинив останній майнову шкоду на вказану суму.

Також, 30.05.2016, приблизно о 12 год. 10 хв., ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку № 131 по вул. Пухова у м. Чернігові, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи повторно, зірвав рукою з шиї випадкової перехожої ОСОБА_13 золотий ланцюжок, вагою 2 г, 585 проби золота, вартістю 1131 грн. 74 коп. та золотий хрестик, вагою 1,5 г, 585 проби золота, вартістю 848 грн. 08 коп., що належать ОСОБА_13 , чим спричинив останній майнову шкоду на загальну суму 1980 грн. 54 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1,2 ст.186 КК України та призначити покарання за ч.1 ст.186 КК України арешт на строк 2 місяці, за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст..69 КК України арешт на строк 6 місяців. На підставі ст..70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 6 місяців арешту.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що не заперечуючи фактичних обставин справи, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 , кваліфікації дій останнього вважає, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу внаслідок м`якості призначеного покарання. Судом не в повній мірі враховано ступінь тяжкості вчинюваних злочинів. Після пограбування ОСОБА_9 обвинувачений не зупинився та вчиняв повторні злочини. Крім того обвинувачений має формально позитивну характеристику, однак це не свідчить про позитивну поведінку ОСОБА_6 , який у судовому засіданні вказував, що на вчинення злочинів його спонукало вживання наркотичних засобів. Таким чином призначене покарання є явно недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити з вказаних у ній обставин, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України та визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Під час судового засідання у суді першої інстанції ОСОБА_6 свою вину у скоєнні даного кримінального правопорушення визнав повністю.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_6 судом вірно кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_9 та за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , вчинене повторно.

Обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого не оспорюються, тому в цій частині вирок суду не переглядається.

Вирішуючи питання стосовно призначення покарання ОСОБА_6 колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора в частині невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого не знаходять своє підтвердження.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, кількість епізодів злочинної діяльності, вартість викраденого майна, а також те, що злочини інкриміновані обвинуваченому не були поєднані із застосуванням фізичного або психічного насильства до потерпілих, думку останніх, які хоча і не з`явилися в судове засідання, але в своїх письмових заявах всі без виключення підтвердили, що завдана їм моральна та майнова шкода обвинуваченим повністю відшкодована, наполягали на призначенні обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі, проходження курсу лікування від наркоманії та подальшу його реабілітацію у релігійній громаді УПЦ Чернігівської єпархії парафії, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, його сімейний стан, матеріальний стан обвинуваченого, його стан здоров`я, позитивні характеристики за місцем проходження служби, колишнього навчання та роботи, наявність законного джерела доходу, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання обґрунтовано призначив покарання, не пов`язане з реальним позбавленням волі.

З огляду на вимоги ст. 65 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що обрана судом першої інстанції міра покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

В апеляційній скарзі прокурором не наведено жодних обставин, які свідчать про необхідність призначення обвинуваченому більш суворого покарання, що були не враховані судом першої інстанції. При цьому, прокурор в апеляційній скарзі безпідставно просить погіршити становище обвинуваченого, однак призначити покарання у виді арешту, яке відповідно до положень ст..51 КК України є нижчим за тяжкістю від призначеного покарання судом першої інстанції та застосувати ст..69 КК України враховуючи наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, які вже були враховані судом першої інстанції.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_14 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м.Чернігова від 19 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4