Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2017 року Справа № 596/1250/17

Номер провадження1-кс/608/572/2017

Слідчий суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , начальника Гусятинського відділу Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Гусятинськогоо відділення поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові клопотання старшого слідчого СВ Гусятинського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Гусятинського ВП ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 за погодженням з начальником Гусятинського відділу Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 0000212 від 07 серпня 2017 року.

В клопотанні слідчий вказав, що досудовим розслідуванням встановлено, що 06 серпня 2017 року, ОСОБА_5 , будучи особою, в якої судимість в законному порядку не знята і не погашена, на шлях виправлення і перевиховання не став та вирішив повторно вчинити крадіжку чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне вчинення крадіжки, ОСОБА_5 на автомобілі таксі марки «Lanos» зеленого кольору, водієм якого був ОСОБА_7 , близько 02 год. приїхали в с. Городниця, Гусятинського району, де зупинилися неподалік церкви. ОСОБА_7 , не знаючи про завідомо злочинні наміри ОСОБА_5 , залишився чекати в автомобілі. А ОСОБА_5 підійшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 . Він підійшов до вікна з правої сторони приміщення, яке знаходиться перпендикулярно до проїзної частини дороги, з якого за допомогою монтировки умисно демонтував грати. Після чого, шляхом віджиму пластикового вікна таємно, незаконно проник в приміщення магазину, власником якого є ОСОБА_8 , житель с. Постолівка, Гусятинського району. Перебуваючи у магазині, із шухляди столу (прилавку) ОСОБА_5 , умисно викрав грошові кошти в сумі 1 300 грн., а також після цього викрав сантехнічні вироби на загальну суму 2 292 гривні, які помістив у поліетиленовий пакет. Після чого покинув місце вчинення злочину. Викраденими із магазину речами розпорядився на власний розсуд. В ході обшуку по місцю проживання ОСОБА_5 працівниками поліції були вилучені викрадені речі.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 3 592 гривні.

Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , перебуваючи на автодорозі с. Городниця, по вул. Центральній, 2, Гусятинського району, побачив вивіску магазину ПСК маркет «Теко-Гусятин», та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаються непоміченими, підійшов до вхідних дверей та з метою проникнення в приміщення магазину вкрутив саморіз в серцевину замка та за допомогою монтировки демонтував її. Після цього він викруткою прокрутив замок та потрапив в приміщення коридору, де аналогічно зламав дві серцевини замків дверей. Перебуваючи у приміщенні магазину, який орендує ОСОБА_9 , жителька с. Городниця Гусятинського району, ОСОБА_5 , із полички взяв два пакети із надписом «ВМW», у один із яких помістив різні шоколадні цукерки в асортименті, а в інший - ковбасу різних торгових виробників та марок. Також, із одного поліетиленового мішка ОСОБА_5 , висипав макарони, в який помістив побутові товари, чай та каву. Крім того, ОСОБА_5 висипав із мішка ячмінну крупу, в який помістив сигарети різних марок, які належали ПСК маркету «Теко-Гусятин». В подальшому з викраденим покинув місце вчинення злочину. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 6 042 гривні 71 копійку, та потерпілому маркету «Теко-Гусятин» на загальну суму 5 313 гривень 45 копійок.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець Києва, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не одружений, тимчасово не працюючий, раніше судимий: 09 жовтня 2002 року Тернопільським районним судом за ч. ч. 3, 4 ст. 185, ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 6 років позбавлення волі; 11 березня 2008 року Тернопільським районним судом за .ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі; 11 березня 2011 року Кременецьким районним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 185, ст. 69 КК України до 6 місяців арешту; 18 вересня 2012 року Зборівським районним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі; 12 липня 2013 року Тернопільським районним судом за ст. ст. 393, 69 КК України до 2 років позбавлення волі; 07 серпня 2013року Козівським районним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі. 29 лютого 2016 року Тернопільським відділом поліції направлено обвинувальний акт за ч. 3 ст. 185 КК України щодо обвинувачення ОСОБА_5 , який перебуває на розгляді в суді. 08 серпня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у вказаному в клопотанні кримінальному провадженні.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину повністю підтверджується наступними зібраними у провадженні доказами в їх сукупності, які містяться у: протоколі затримання, протоколах допиту потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , протоколі обшуку, протоколі допиту свідка ОСОБА_7 , протоколі слідчого експерименту з свідком ОСОБА_7 , протоколах ОМП від 07.08.2017 року.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 , раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності і відбував покарання у місцях позбавлення волі, що підтверджується даними, які містяться в довідці про його судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив новий умисний злочин. Вказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_5 схильний до здійснення протиправних вчинків і може продовжити злочинну діяльність, а це є ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також, ОСОБА_5 раніше неодноразово відбував міру покарання у вигляді позбавлення волі, а тому йому добре відомо про всі несприятливі обставини, які настануть для нього після того, як його вкотре буде позбавлено волі. ОСОБА_5 тимчасово проживає в АДРЕСА_1 , ніде не зареєстрований, не одружений, офіційно ніде не працює, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, а тому у нього відсутні перешкоди для того, щоб змінити місце свого проживання і переховуватись від правоохоронних органів з метою уникнення відповідальності за скоєне. Ось чому спокуса ухилитися від слідства та суду у підозрюваного ОСОБА_5 є великою і, як вказано вище, немає вагомих перешкод для того, щоб піддатися цій спокусі, а це є ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку із наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та встановлених достатніми доказами ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є підстави обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді взяття під варту. Обрання менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вище вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та старший слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримують, просять його задовольнити з мотивів, наведених в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечують щодо задоволення клопотання. Підозрюваний ОСОБА_5 просить звільнити його з під варти з залу суду у зв`язку з його незаконним триманням під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 12 вищезазначеного Кодексу під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, в сфері кримінального судочинства ризиком розуміється конкретний прояв протидії кримінальному провадженню, що дає підстави застосувати до підозрюваного певний запобіжний захід.

Згідно ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого злочину.

При цьому, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору доведеності вини підозрюваного, а з точки зору їх допустимості прийти до висновку , що підозрювана особа могла вчинити злочин за викладених обставин.

Отже, слід визнати підозру обґрунтованою та достатньою для того, щоб прийти до висновку про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, так як підозрюваний ОСОБА_5 ніде не зареєстрований, проживає тимчасово у орендованому житлі в м. Тернополі, не одружений, офіційно ніде не працює, у зв`язку із чим в нього відсутні перешкоди для того, щоб змінити своє місце проживання і виїхати за межі Тернопільської області. ОСОБА_5 вчинив новий злочин, за який законом передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі і раніше відбував покарання у вигляді позбавлення волі, а тому йому добре відомо про всі несприятливі обставини, які виникнуть у випадку повторного призначення даної міри покарання, а тому спокуса ухилитися від слідства та суду у підозрюваного ОСОБА_5 є великою а також ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, так як підозрюваний ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності і відбував покарання в місцях позбавлення волі, а тому приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про застосування певного виду запобіжного заходу для підозрюваного.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 суд враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, а також дані про особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, відсутність у нього сім`ї, місця роботи, міцних соціальних зв`язків, а тому приходить до висновку про те, що є підстави вважати, що застосування відносно підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ст. 177 КПК України, а також його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також, зважаючи на доведеність слідчим, прокурором наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, суд вважає за доцільне клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 Кодексу слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Задовольняючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує недоведеність на даний момент того, що злочин, у вчиненні якого він підозрюється, вчинений із застосуванням насильства чи погрози його застосування, не спричинив загибель людини, запобіжний захід у вигляді застави йому раніше не обирався, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Застава судом визначається в розмірі визначеному ч. 5 ст. 182 КПК України.

Крім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , визначені цими правовими нормами обов`язки.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Гусятинського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити розмір застави у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 33 680 ( тридцять три тисячі шістсот вісімдесят ) гривень в національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації в Тернопільській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до старшого слідчого СВ Гусятинського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 із встановленою ним періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному, що він звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної в даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання його під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно здійснює розпорядження про звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, прокурора та суд.

З моменту звільнення з - під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів і закінчується о 15 годині 00 хвилин 05 жовтня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: /підпис/:

Копія вірна:

Оригінал ухвали знаходиться в кримінальному провадженні № 0000212 від 07 серпня 2017 року.

Ухвала набрала законної сили « » р.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Ухвалу видано « » 2017 року

Секретар: