АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 20 квітня 2017 року апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року, щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянина України, студента 1-го курсу ФПК ім. Тараса Шевченка, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України

за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Печерського УП ГУ НП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, що полягає в забороні ОСОБА_6 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби по 20 травня 2017 року включно.

Згідно з ухвалою, слідчий суддя врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вказав, що наявність інших ризиків прокурором не доведено, не доведено і того, що лише найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому прийшов до висновку, що в даному конкретному випадку до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На ухвалу слідчого судді прокурор подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 березня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Як зазначає прокурор запобігти подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків чи іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, неможливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

На думку прокурора слідчий суддя не врахував, що підозрюваний ОСОБА_6 знайомий з потерпілим, знає місце його роботи, а отже може незаконно впливати на потерпілого для зміни показань останнього, а також що досудовим слідством на теперішній час не встановлено інших учасників злочинної групи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, доводи захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом Печерського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 20 березня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001276, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КПК України.

21 березня 2017 року о 03 год. 10 хв. ОСОБА_10 затримано та того ж дня повідомлено про підозру в умисному нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

22 березня 2017 року старший слідчий СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_5 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року відмовлено у задоволенні заданого клопотання органу досудового розслідуваннята застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, що полягає в забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби по 20 травня 2017 року включно.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні старшого слідчого підстави для застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання продовження запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.

Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які неможливо запобігти шляхом застосування іншими більш м`якими запобіжними заходами, а тому з урахуванням того, що підозрюваний став на шлях виправлення, матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням відшкодував у повному обсязі, співпрацює та в подальшому бажає співпрацювати з органами досудового розслідування, є студентом першого курсу денної форми навчання, суддя прийшов до висновку про те, що менш суворий запобіжний захід, а саме домашній арешт в певний період доби, може вважатись достатнім для виконання покладених на ОСОБА_6 обов`язків.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченому ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, суду належало з`ясувати чи тримання ОСОБА_6 під вартою є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно зроблено слідчим суддею.

За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби без змін, оскільки, як вважає колегія суддів, такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характеризуючих даних про його особу, обрав запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в нічний час доби, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Печерського УП ГУ НП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, що полягає в забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби по 20 травня 2017 року включно, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/2060/2017 Категорія: ст. 181 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_11 Доповідач: ОСОБА_1