УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/4681/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 309 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2017 року. Колегія суддів апеляційного суду Житомирської області в складі: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі прокурора ОСОБА_5 , власника майна - ОСОБА_6 , секретаря судового засідання ОСОБА_7 , -
в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою слідчого судді накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 , у формі тимчасово позбавлення власника можливості відчужувати та розпоряджатися цим майном.
В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на його квартиру. Твердить про необґрунтованість ухвали слідчого судді, істотне порушення його прав як власника майна, неповне з`ясування обставин справи, неналежну оцінку доказів.
Заслухавши доповідача, доводи ОСОБА_6 в підтримання апеляційної скарги, доводи прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України, арешт рухомого або нерухомого майна будь-якої фізичної або юридичної особи допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, навіть якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача. Завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вищевказана квартира, юридичним власником якої на даний час є ОСОБА_6 , у даному кримінальному провадженні визнана слідчим речовим доказом як об`єкт злочину, та під час розгляду подання прокурора про накладання на неї арешту прокурором було доведено, що з метою запобігання передачі або відчуження цієї квартири є необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт у формі заборони розпорядження та відчуження вказаного майна.
За таких обставин слідчий суддя законно та обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора про накладення арешту на вищевказане нерухоме майно у виді тимчасового позбавлення права на його відчуження та розпорядження.
При цьому слідчим суддею були враховані вимоги кримінально-процесуального закону щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Тимчасова заборона відчуження та розпорядження вищевказаним речовим доказом є виправданою у даному кримінальному провадженні, оскільки незастосування таких заборон може призвести до подальшого відчуження та розпорядження цією квартирою останнім юридичним власником ОСОБА_6 .
Доводи власника майна про те, що він є законним та добросовісним набувачем вищевказаної квартири підлягають перевірці під час проведення досудового розслідування та подальшого судового провадження у даному кримінальному провадженні.
При розгляді подання органу досудового розслідування слідчий суддя дотримався положень ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, якими передбачено можливість судового розгляду питання про накладення арешту на майно у відсутності власника цього майна та його представника.
За таких обставин, апеляційний суд визнає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими. Підстав для скасування ухвали слідчого судді, що є законною та обґрунтованою, немає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 03 травня 2017 року про накладення арешту на майно - квартиру АДРЕСА_1 , - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді: