Справа № 345/1632/16-к
Провадження № 11-кп/779/422/2016
Категорія ч.3 ст.185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря с/з ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , на вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 липня 2016 року, по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , українець, з середньою освітою, розлучений, ніде не працює, раніше судимий, громадянин України,

визнаний винуватим та засуджений за ч.3 ст. 185 КК із застосуванням ст.69 цього ж Кодексу на 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишено попередньо обраний особисте зобов`язання.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до положень ст.100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК). За вироком суду ОСОБА_7 засуджено за те, що він 21.04.2016 року о 23.00 год. з корисливих мотивів, з метою вчинення крадіжки чужого майна, проник на огороджувану та охоронювану територію адміністративно-виробничих приміщень, що знаходяться в АДРЕСА_3 та належать ОСОБА_10 .

В подальшому, ОСОБА_7 через отвір в стіні проник в приміщення трансформаторної станції, звідки таємно викрав 63 метри мідного чотирьохжильного кабелю діаметром січення однієї жили 2 мм, вартістю 2016 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_10 майнових збитків на вказану суму.

У своїй апеляційній скарзі (далі АС) прокурор покликається на незаконність та необґрунтованість вироку суду щодо ОСОБА_7 з підстав неправильного застосування кримінального закону та невідповідності призначеного обвинуваченому покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок м`якості.

Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 суворіше покарання за ч.3 ст.185 КК, а саме 3 (три) роки позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , пояснення прокурора ОСОБА_6 який підтримав подану прокурором АС, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 суворіше покарання; пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які заперечили доводи АС прокурора, просять вирок суду залишити без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах АС. Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції в повній мірі не дотримався. Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення (злочину) та кваліфікація його неправомірних дій за ч.3 ст. 185 КК відповідають встановленим судом фактичним обставинам, і це в АС не оспорюється. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема заяви ОСОБА_7 від 06 липня 2016 року, він, в порядку ч.3 ст.349 КПК, правильно зрозумів зміст обставин справи, і у зв`язку із повним визнанням вини, вважав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, зібраних на досудовому слідстві, і що в подальшому він не матиме права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку. Інші учасники судового розгляду проти цього не заперечили. Колегія суддів не вбачає порушень проведення судом судового слідства в порядку ч.3 ст.349 КПК, а тому фактичні обставини справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються, апеляційним судом не перевірялися. Стосовно покликань прокурора на незаконність вироку щодо ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання, то вони є слушними. Як передбачено положеннями ч.2 ст.65 КК, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Згідно вимог ч.3 ст.65 КК, підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею особливої частини КК за вчинений злочин, визначаються статтею 69 цього Кодексу. Як вбачається з вироку, призначаючи ОСОБА_7 вид покарання, і його строк, суд першої інстанції хоч і вірно встановив дані про його особу та обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, однак не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення. Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК, який відповідно до положень ст. 12 цього ж Кодексу відносяться до категорії тяжких. Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК судом не встановлено. Як зазначено у вироку, обставинами, що пом`якшують ОСОБА_7 покарання є його щире каяття в скоєному і повне визнання вини, добровільне відшкодування шкоди та сприяння розкриттю злочину. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції хоч і правильно застосував положення ст. 69 КК, визнавши такі обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого та вірно встановив дані про особу обвинуваченого, зокрема, що він за місцем проживання характеризується позитивно, на утриманні має неповнолітню дитину, заяву потерпілого про відшкодування завданих ним збитків та відсутність претензій до нього, незадовільний стан його здоров`я але разом з тим, визначений вид покарання є явно несправедливим через м`якість. Разом з тим, суд першої інстанції не врахував дані про особу обвинуваченого, а саме те, що останній раніше судимий, однак на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив новий злочин. Таким чином, визначене Калуським міськрайонними судом ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК, у виді 240 годин громадських робіт із врахуванням даних про особу обвинуваченого та обставини справи, є надто м`яким, і воно не буде достатнім та необхідним для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а тому суперечить засадам, передбаченим ст. 65 КК. З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що вирок суду слід скасувати за м`якістю призначеного покарання, неправильного застосування кримінального закону, а тому слід ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 більш суворе покарання з урахуванням обставин, що його пом`якшують, визначених судом першої інстанції, а також даних про його особу, керуючись положенням ст. 69 КК, а саме перейти до більш м`якого виду покарання, що не передбачено санкцією статті інкримінованого злочину, тобто до обмеження волі, яке на переконання колегії суддів буде достатнім і справедливим. На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 414, 420 КПК колегія суддів, -

засудила :
Апеляційну скаргу прокурора Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково. Вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати частково за м`якістю призначеного йому покарання. Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст. 185 КК із застосуванням ч.1 ст.69 цього ж Кодексу 1 (один) рік обмеження волі. Строк відбуття покарання обчислювати з моменту прибуття засудженого до місця відбування покарання в порядку виконання вироку. В решті вирок Калуського міськрайонного суду від 11 липня 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без зміни.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4