Справа №216/687/17-к
провадження №1-кп/216/266/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2017 року.

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 23.01.2017 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у селі Клокушна Окніцького району Молдова, громадянина України, освіта середня, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військослужбовця за призовом під час мобілізації військова частина НОМЕР_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -

В с т н о в и в:

ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) (місце дислокації якої, НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на посаді механіка-водія, у військовому званні солдата, діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби, з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути до цієї частини та виконувати обов`язки військової служби, у порушення вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, 28.06.20115 року, біля 10.00 год., самовільно, без дозволу командування, залишив військову частину НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), та направився до місця свого проживання, АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, доки, 23.01.2017 року, близько о 12.00 год., тобто більше ніж один місяць, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Криворізького гарнізону, заявивши про себе.

Під час розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України визнав у повному обсязі, суду пояснив, що 11.03.2015 року він був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на війсь-

кову службу за мобілізацією, яку проходив з 23.04.2015 року у військовій частині НОМЕР_1 (Військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), за адресою: АДРЕСА_2 , де займав посаду механіка-водія, у військовому званні, - солдат. Наприкінці червня 2015 року, він, у зв`язку з нерозумінням товаришів по службі, залишив військову частину, та направився додому. Знаходився за місцем свого проживання. Зранку 23.01.2017 року прибув до військової прокуратури Криворізького гарнізону. Був відсутній на службі майже півтора року. У цей час за медичною допомогою до медичних закладів не звертався. У скоєному кається, просить суд не позбавляти його волі, при винесенні вироку врахувати його каяття, сприяння правоохоронним органам у розкритті злочину.

Суд, приймає до уваги, що фактичні обставини ніким не оспорюються, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою провину, підтвердив обставини скоєння злочину; з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що дає суду підстави не сумніватись у добровільності їх позиції, визнає недоцільним досліджувати докази щодо фактичних обставин справи, та вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.4 ст.407 УК України, за ознаками: самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Обговорюючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення (тяжкий злочин), характеристику особи винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проходження служби, його каяття та сприяння розкриттю злочину, відповідно до ст.66 Кримінального кодексу України, судом віднесено до обставин, що пом`якшують покарання, та вважає, за необхідне обрати покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, встановлений санкцією статті, яка передбачає відповідальність за скоєний ним злочин, із застосуванням ст.75 КК України, на думку суду, виправлення та перевиховання останнього можливо без ізоляції від суспільства.

Вимог щодо відшкодування процесуальних витрат у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст.ст.349 ч.3, 368, 370, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, призначивши йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі, з випробуванням, строком на 2 (два) роки.

Згідно ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Обраний в рамках зазначеного кримінального провадження захід забезпечення, у вигляді особистого зобов`язання, залишити колишнім до набрання вироком законної сили.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1