АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/1091/16 Справа № 705/6634/16-к Категорія: ст. 82 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

засудженої в режимі

відеоконференції ОСОБА_7

представника ВК

№ 129 в режимі

відеоконференції ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08.11.2016 року, якою відмовлено в задоволенні її клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, -

в с т а н о в и л а :
Вироком апеляційного суду Чернігівської області від 24.10.2014 року ОСОБА_7 засуджена за ч. 1 ст. 115 КК України на 8 років позбавлення волі, в строк відбування покарання зараховано строк з 09.06.2011 р по 07.03.2013 р..

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.02.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення згідно Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 2роки 4 місці 9 днів.

25.10.2016 року засуджена ОСОБА_7 звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що відбула більше 3/4 строку покарання, по місцю відбування покарання характеризується позитивно, стягнень не має, працевлаштована на швейному виробництві, вважає, що своєю поведінкою та ставленням до праці під час відбування покарання довела своє виправлення.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08.11.2016 року відмовлено в задоволенні вказаного клопотання, оскільки ОСОБА_7 за час відбування покарання не отримала жодного заохочення, що не може свідчити про те, що вона стала на шлях виправлення та довела своїм ставленням необхідність заміни невідбутої частини покарання на більш м`яке. Також, комісією установи по застосуванню заохочувальних норм 31.03.2016 року засудженій ОСОБА_7 було відмовлено в застосуванні ст.. 101 КВК України та ст.. 82 КК України, строком на 1 рік, оскільки остання не стає на шлях виправлення.

Не погоджуючись з ухвалою суду засуджена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій, вважаючи її незаконною, просила її скасувати та постановити нову ухвалу якою задовольнити її клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 3 ч. 4 п.п. 2,3 ст. 82 КК України, оскільки своєю поведінкою та ставленням до праці під час відбування покарання довела своє виправлення та відбула більше 3/4 строку покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженої ОСОБА_7 в підтримку апеляційної скарги; думку прокурора та представника ВК № 129, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України рішення суду повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Ухвала Уманського міськрайонного суду Черкаської області вказаним вимогам відповідає.

Як вбачається з ч.3 ст.82 КК України умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є те, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно вимог Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 була засуджена до 8 років позбавлення волі за скоєння особливо тяжкого злочину.

За час відбуття покарання в Уманській виправній колонії №129 характеризується посередньо , дотримується встановлених правил поведінки під контролем адміністрації, стягнень не має.

Засуджена ОСОБА_7 працевлаштована на виробництві установи в швейній бригаді, до праці ставиться задовільно, норми виробітку не виконує , заохочень не має. До виконання робіт по благоустрою установи ставиться задовільно, працює лише під контролем адміністрації.

Крім того, комісією установи по застосуванню заохочувальних норм 31.03.2016 року засудженій ОСОБА_7 було відмовлено в застосуванні ст. 101 КВК України та ст. 82 КК України, строком на 1 рік, оскільки остання не стає на шлях виправлення.

Враховуюче вищевикладене і те, що заміна невідбутого покарання має надзвичайно важливе значення, колегія суддів вважає, що засуджена ОСОБА_7 на шлях виправлення не стала, а саме : своєю поведінкою і ставленням до виконання обов`язків у період відбування покарання не засвідчила успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до неї більш м`якого виду покарання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги засудженої ОСОБА_7 , а тому ухвалу суду Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08.11.2016 року слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419,537, 539 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08.11.2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням, - залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :