Справа № 301/1451/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2017 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судових засідань ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 , розглянув у відкритому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої - ОСОБА_6 на вирок Іршавського районного суду Закарпатської області від 27.03.2017 року яким обвинувачена

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , українка, громадянка України , з середньою спеціальною освітою, заміжня, непрацюча, не судима, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей

визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України з призначенням покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Згідно вироку, ОСОБА_7 10.07.2015 року близько 14:00 годині, знаходячись біля свого будинку по АДРЕСА_2 , під час словесної суперечки із ОСОБА_8 , діючи умисно, на грунті особистих неприязних відносин , які виникли між ними під час суперечки, з метою спричинення останній тілесних ушкоджень , нанесла один удар своєю правою ногою в область лівого стегна останній, після чого нанесла їй удар своєю лівою ногою в область правого стегна, в результаті чого спричинила ОСОБА_8 тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта № 107 від 10.03.2016 року , за ступенем тяжкості кваліфікуються , як легкі тілесні ушкодження , що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше як 6 днів.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 вказує на незаконність ухваленого вироку, що зумовлює необхідність його скасування з ухваленням нового вироку , яким ОСОБА_7 виправдати. Вважає, що покази потерпілої та неповнолітнього свідка, які суд взяв за основу є суперечливими, оскільки не узгоджуються із показаннями інших свідків, які не вказували на те, що ОСОБА_7 наносила потерпілій удари. Сама ж потерпіла перебуває у родинних зв`язках з неповнолітнім свідком , яка є його матір`ю. Жодних інших об`єктивних даних які б вказували на те, що обвинувачена наносила удари потерпілій не здобуто та судом не досліджувалося. Заперечує фактичні обставини справи щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілій та вказує на неприязні відносини, що склались між обвинуваченою та потерпілою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги , думку прокурора , яка вказала про необґрунтованість та безпідставність поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження , обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченої не підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, обвинувачена ОСОБА_7 у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого їй злочину не визнала та показала у судовому засіданні , що дійсно між нею та потерпілою ОСОБА_8 виник конфлікт через те, що їх діти побилися. Вони один одного ображали нецензурними словами, після чого штовхалися і схопили одна одну за волосся. Однак, заперечила про те, що в цей час наносила удари потерпілій.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою вини у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, така повністю підтверджена сукупністю зібраних та перевірених у судовому засіданні доказів.

Зокрема, з показань потерпілої ОСОБА_8 вбачається, що 10.07.2015 року близько 14:00 години її неповнолітній син ОСОБА_9 пішов гуляти на подвір`я. Через пів години він повернувся і повідомив , що син сусідки ОСОБА_10 побив його. Вона взяла сина за руку і пішла до сусідки ОСОБА_7 розповісти про побиття. Сусідка відреагувала зухвало і вона пішла додому, а син потерпілої знову пішов гуляти на вулицю. Через деякий час вона почула крики на подвір`ї і одразу вибігла на вулицю, де побачила , що її син плаче . З пояснень зрозуміла , що син сусідки ОСОБА_10 стріляє в нього камінням. Почувши це, вона прогнала ОСОБА_10 з двору. Через деякий час прийшла ОСОБА_7 та почала сварити на неї , після чого штовхнула і сказала , що вдарить. Після чого, ОСОБА_7 нанесла їй два удари рукою по голові , а вона захищаючи себе , схопила обвинувачену за волосся , не даючи себе бити. Однак, ОСОБА_7 стала наносити їй удари ногами , спричинивши тілесні ушкодження. В цей час до них підійшов сусід ОСОБА_11 та припинив бійку.

З показань свідка ОСОБА_12 вбачається, що 10.07.2015 року близько 17 години її син грався на вулиці. Невдовзі її син прибіг додому і плачучи став розповідати , що у дворі ОСОБА_13 стріляє камінням з дитячого пістолету. Через деякий час , а саме близько 20 години через незачинене вікно на квартирі вона почула крики з двору. Виглянувши у вікно , вона почула та побачила на подвір`ї сварку між сусідкою ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , під час якої жінки нецензурно лаяли одна одну , ОСОБА_16 , яка вища зростом, тягла за волосся потерпілу ОСОБА_14 .. Сварка тривала хвилин 20.

З показань свідка ОСОБА_17 вбачається, що 10.07.2015 року близько 20 години він на автомобілі під`їхав додому на вулицю Заводську та вийшов з автомобіля. В цей час він почув крик сусідки ОСОБА_18 , яка кричала , що б`ються ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Він підійшов ближче і побачив, що біля гаражних приміщень сусідки тягали одна одну за волосся. Інцидент при ньому тривав хвилин 5. Він кинувся до жінок та став між ними . На цьому штовханина припинилася.

Малолітній свідок ОСОБА_9 показав, що 10.07.2015 року він разом з ОСОБА_19 гуляли у дворі. До них підійшов ОСОБА_13 , який із свого іграшкового пістолета почав стріляти в них кульками. Від пострілу він відчув біль та розплакався . На його плач вийшла мама і він розповів про ОСОБА_10 . Мама прогнала з подвір`я ОСОБА_10 . Після цього до них підбігла ОСОБА_15 і почала сваритися з його мамою. ОСОБА_15 штовхала маму , схопила її за волосся і почала бити ногами по маминим ногам . В той час до них підбіг сусід ОСОБА_20 і припинив бійку.

З показань свідка ОСОБА_21 вбачається , що 10.07.2017 року вона побачила як на подвір`ї сваряться сусідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Сварка тривала приблизно хвилин 10 та переросла у бійку. Жінки тягали одна одну за волосся та нецензурно лаялися. В цей час до жінок підійшов сусід ОСОБА_20 і припинив бійку.

Свідок ОСОБА_22 ствердила , що не була очевидцем конфлікту , а лише чула сварку між ОСОБА_23 та ОСОБА_16 .. Жінки ображали одна одну нецензурною лайкою. Конфлікт тривав хвилин 10.

Згідно висновку експерта судово-медичної експертизи № 335 від 10.08.2015 року у громадянки ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синця шкірних покривів по зовнішній поверхні у нижній третині правого стегна, синця шкірних покривів по зовнішній поверхні у нижній третині лівого стегна. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею по ударному механізму спричинення чи ударі об такі предмети та вкладаються в строк події що мала місце 10.07.2015 року і кваліфікуються , як легкі тілесні ушкодження , що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше ніж 6 днів (а.с. 16-18).

Згідно висновку експерта судово-медичної експертизи № 107 від 10.03.2016 року у громадянки ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синця шкірних покривів по зовнішній поверхні у нижній третині правого стегна, синця шкірних покривів по зовнішній поверхні у нижній третині лівого стегна. Дані тілесні ушкодження могли бути спричинені від дії тупого, твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею за ударним механізмом спричинення чи ударі об такі предмети та не виключено, що такими травмуючи ми предметами могли бути взуті ноги сторонньої особи, як на це вказує ОСОБА_8 у протоколі допиту (а.с. 53-55).

Згідно висновку експерта судово-медичної експертизи № 305 від 14.07.2016 року у громадянки ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синця шкірних покривів по зовнішній поверхні у нижній третині правого стегна, синця шкірних покривів по зовнішній поверхні у нижній третині лівого стегна. Дані тілесні ушкодження могли бути спричинені від дії тупого, твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею за ударним механізмом спричинення чи ударі об такі предмети та не виключено, що такими травмуючи ми предметами могли бути взуті ноги сторонньої особи, окремі частини сидіння громадського транспорту , меблів. Вказані тілесні ушкодження , виходячи з їх забарвлення могли бути спричинені в терміни , зазначених в обставинах справи. (а.с.112-115).

Протоколом огляду від 24.03.2016 року , яким встановлено місце пригоди ( а.с. 64-65).

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_24 , яка підтвердила та відтворила відомі їй обставини конфлікту між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (а.с.67-70).

Отже, доводи апелянта про те, що вирок є незаконним та необґрунтованим апеляційний суд відхиляє, оскільки суд першої інстанції, розглядаючи дане кримінальне провадження , в повному об`ємі дослідив докази та прийшов до правильного переконання, що ОСОБА_7 винна в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Висновок суду щодо доведеності вини обвинуваченої у вчиненні цього кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і ґрунтується на зібраних та досліджених у судовому засіданні доказах, які суд проаналізував та дав оцінку, відповідно до вимог ст.94 КПК України .

Відсутність у показаннях свідків: ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 вказівки на те, що вони були очевидцями нанесення обвинуваченою ударів ногами по ногам потерпілої, на які посилається захисник обвинуваченої , не впливають на повноту й зміст їх показань, а також на законність та обгрунтованість вироку, а зумовлені особистим сприйняттям події кожним свідком у певний часовий проміжок конфлікту , що виник між потерпілою та обвинуваченою.

Крім того, під час судового розгляду кримінального провадження не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що у потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 є підстави для обмови обвинуваченої ОСОБА_7 , що їх показання є обмовою, а тому суд обґрунтовано визнав їх належними та допустимими доказами. До часу конфлікту між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не було жодних неприязних стосунків.

Суд першої інстанції свої висновки щодо критичної оцінки показань обвинуваченої ОСОБА_7 обґрунтував належним чином, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Крім того , суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи апеляційної скарги та відхиляє їх і в частині того, що потерпіла звернулася у правоохоронні органи лише через сім днів з метою оговорити ОСОБА_7 , оскільки час звернення , з урахування віддаленості населеного пункту у якому проживає потерпіла до районного центру , не спростовує факту отримання нею тілесних ушкоджень і не може впливати на об`єктивність та правдивість наданих показань.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах , установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі , яка вчинила злочин , має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції у повній мірі врахував ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих покарання обставин , дані про особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання , заміжня , не примирилася з потерпілою.

Вважати призначене покарання явно несправедливим немає підстав.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б тягнули за собою скасування або зміну вироку не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 418 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення , а вирок Іршавського районного суду Закарпатської області від 27.03.2017 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою ,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: