Справа № 570/5047/16-к
Номер провадження 1-кс/570/556/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2016 року
Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю: представника заявника - адвоката ОСОБА_3 , прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області (матеріали кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100 від 12 серпня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України), -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що в результаті проведеного обшуку 11.10.2016 року слідчим були вилучені речі, що належать заявнику. Станом на даний час речі та документи не були повернуті. Вилучене майно не було здобуте злочинним шляхом. Крім того, ухвала слідчого судді про проведення обшуку не деталізує, яке саме майно підлягало вилученню. Зважаючи на це заявник просить постановити ухвалу, якою повернути вилучені в нього речі та документи.
В судовому засіданні представник заявника підтримав клопотання з підстав, що викладені в скарзі. Зазначає, що ОСОБА_5 не є підозрюваним в даному кримінальному провадженні; вилучене майно не було визнане речовими доказами; на це майно не був накладений арешт; не заявлений цивільний позов. Зважаючи на це представник заявника просить зобов`язати слідчого повернути ОСОБА_6 майно, що було тимчасово в нього вилучене під час обшуку 11.10.2016 року.
Слідчий не з`явився в судове засідання.
Прокурор заперечує проти задоволення скарги. Зазначає, що на даний час не проведені всі слідчі дії. Вважає, що вилучені речі є речовими доказами. Тому просить відмовити в задоволенні скарги.
Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи вважаю, що скарга підлягає до задоволення.
Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні СВ Рівненського РВП Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 12.08.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України.
На підставі ухвали слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 30.09.2016 року в господарських приміщеннях заявника був проведений обшук. Вилучені речі були зафіксовані в протоколі обшуку від 11.10.2016 року.
На даний час суду не були надані докази того, що ОСОБА_5 є підозрюваним у кримінальному провадженні. Також не були надані докази того, що на вилучене майно був накладений арешт; що вилучені у ОСОБА_7 речі визнані речовими доказами. У кримінальному провадженні не визначений потерпілий, не заявлений цивільний позов.
Частина 7 ст.237 КПК України визначає, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Частина 1 ст. 167 КПК України дає визначення підставам тимчасового вилучення майна, які зазначаються як фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тобто, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного і лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна. При цьому можливість визнання такого майна речовим доказом законодавець не зазначає.
Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені в ст.169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:
1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;
3) у випадках, передбачених частиною п`ятою ст.171, частиною шостою ст.173 цього Кодексу.
В силу ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
При цьому, в частині 5 ст.171 КПК України зазначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Зі змісту ч. 6 ст.473 КПК України вбачається, що за відсутності клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, яке слідчий суддя розглядає не пізніше 72-х годин з дня надходження до суду, майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Також слідчий суддя приходить до переконання, що іншого поняття в КПК України, як тимчасове вилучення майна, тимчасове позбавлення підозрюваного права розпоряджатися майном (арешт), закон не передбачає у кримінальному провадженні, а слідчий і прокурор під час досудового розслідування зобов`язані діяти у спосіб, визначений законом.
Доводи заявника також підтверджуються вимогами ст. 100 КПК України, зокрема, частиною першою, яка визначає, що речовий доказ повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166,170-174 КПК України, тобто законом окремо передбачений порядок повернення речових доказів.
Оцінюючи зібрані по скарзі докази, аналізуючи правову позицію заявника та його представника слідчий суддя приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ч.2 ст. 376 КПК України, -
у х в а л и в :
Скаргу - задоволити.
Зобов`язати слідчого Рівненського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області повернути ОСОБА_5 майно, що було тимчасово вилучене під час обшуку 11.10.2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1