Справа № 466/8442/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00003918 від 11.09.2016 року щодо обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, раніше судимого, а саме: 17.05.2016 року Шевченківським районним судом м. Львова за ст. 186 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки, 09.06.2016 року Шевченківським районним судом м. Львова за ст.185 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн. в доход держави, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не військовозобовязаного,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6

у с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_3 10.09.2016 року близько 17.00 год., перебуваючи у м.Львові на вул.Замарстинівській,83-А на території автосервісу, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно протиправно, з корисливих мотивів, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто зі стороніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, викрав із місця для паркування велосипед марки «SESPERSIDE», вартістю 18000гривень, який належав ОСОБА_5 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Отже, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, цивільний позов визнав частково та пояснив, що він підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті, однак заперечує вартість викраденого велосипеда, т.я. такий експлуатувався і не може мати ціну як новий, погоджується на половину його вартості. Просить його суворо не карати, оскільки він щиро кається, має мадолітню дитину.

Будучи у суді потерпілий ОСОБА_5 підтвердив факт викрадення у нього велосипеда і не повернення такого. Та пояснив, що велосипед придбав у 2010 році, однак експлупатував його тільки 1 рік, отже він був як новий. Оскільки велосипед йому не повернено та не відшкодовано його вартість, він подав цивільний позов у кримінальному провадженні про відшкодування майнової шкоди, а саме 18 000 грн. Щодо призначення міри покарання, то повідомив, що погодиться з будь яким вироком суду

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого та потерпілого.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході судового розслідування доказами, виправдальними показаннями обвинуваченого, показаннями потерпілого, доказами, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що дії обвинуваченого слід вірно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. „Про практику призначення судами кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст.12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, його посередню характеристику з місця проживання, щире каяття, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, вважає, що покарання слід обрати в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у виді позбавлення волі.

Вироком від 17.05.2016 року Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_3 засуджений за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки.

Вироком від 09.06.2016 року Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_3 засуджений за ст.185 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн. в доход держави, який на час розгляду даного обвинувального акту не сплатив.

12.10.2016 року обвинувачений ОСОБА_3 затриманий та поміщений у Львівську установу виконання покарань №19 УДПтСУ у Львівській області для відбування покарання за вироком. На час розгляду справи призначене покарання не відбуте, а тому при призначенні покарання слід врахувати вироки, що набрали законної сили.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченим є щире каяття. Обставин, що обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України не встановлено і таких не зазначено в обвинувальному вироку.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. ст. 127, 128 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

До початку судового розгляду потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на його користь 18 000 грн. у відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди. Вартість викрадено велосипеда підтверджується долученою до матеріалів кримінального провадження копією товарного чеку від 21.05.2010 року. Завдану матеріальну шкоду обґрунтовує тим, що обвинувачений завдав потерпілому цю шкоду, вчинивши вказане вище кримінальне правопорушення.

Згідно зі ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Будучи у суді потерпілий повідомив, що велосипед придбав новий у магазині та користувався ним не більше 1 року. З огляду на це, суд вважає, що цивільний позов слід задовольнити частково та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 14 000 грн. заподіяної матеріальної шкоди.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_3 невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 17.05.2016 та від 09.06.2016 року, яке виконувати окремо та остаточно обрати обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців та сплату штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн. в доход держави, який підлягає виконанню окремо від вироку.

У строк відбування покарання зарахувати термін перебування під вартою починаючи з 12 жовтня 2016 року.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 14000 (чотирнадцять тисяч) гривень 00 коп. майнової шкоди.

У решті у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1