Справа № 369/8598/17
Провадження № 1-кс/369/2378/17
У Х В А Л А
іменем України
м. Київ 11.08.2017 року
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні №0003400 від 08.09.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, слідчим Києво-Святошинського ВП ГУ НП України в Київській області капітаном поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області юристом 1 класу ОСОБА_3 , клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вандам Габалінського району Республіки Азербайджан, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , азербайджанця, громадянина Азербайджану, раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В:
11 серпня 2017 року слідчий Києво-Святошинського ВП ГУ НП України в Київській області капітан поліції ОСОБА_2 подав до суду клопотання, погоджене прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області юристом 1 класу ОСОБА_3 , в якому просить надати дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги слідчий мотивує тим, що 08.09.2015 близько 10 години 20 хвилин водій ОСОБА_4 олги, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz 207D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по території оптового ринку сільськогосподарської продукції «Столичний», що за адресою: Київська область, с. Софіївська Борщагівка, вул. Велика Кільцева 110-А, між торгівельним павільйоном № НОМЕР_2 та торгівельним павільйоном № НОМЕР_3 в напрямку виїзду з території ринку.

Рухаючись у вказаному напрямку, перед пішохідним переходом, що веде з торгівельного павільйону № НОМЕР_2 до торгівельного павільйону №2, ОСОБА_4 проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину по пішохідному переходу з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля.

В результаті ДТП пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової трави: забою головного мозку з формуванням вогнища геморагічного забою в лівій скроневій і заднє-лобній ділянках, лінійного перелому тім`яної кістки зліва, забою м`яких тканин голови в лівій тім`яній ділянці. Згідно висновку експерта №278/Д від 26.10.2015 вказані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

В даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_4 олги грубо порушив вимоги п.п.: 1.5. (Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків); 2.3. «б» (Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі); 18.1 (Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека); Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Порушення ОСОБА_4 олги вимог п.п. 1.5., 2.3. «б», 18.1. Правил дорожнього руху України стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

Таким чином ОСОБА_4 олги підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження.

Під час досудового розслідування, з метою виклику для проведення слідчих дій за участю ОСОБА_4 ., останньому неодноразово здійснювались телефонні дзвінки на наявні у нього мобільний телефон: НОМЕР_4 , однак, згідно наданої операторами інформації: «поточний стан рахунку абонента не дозволяє прийняти Ваш зв`язок», що свідчить про те, що абонент перебуває в роумінгу, тобто за межами території України.

30.11.2015 року ОСОБА_4 було заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про що у встановлений законом порядку, було надіслано повідомленням за місцем проживання ОСОБА_4 , яке останній вказував в ході досудового розслідування. Крім того, копію повідомлення про підозру було вкручено захиснику підозрюваного ОСОБА_6 , з яким 09.09.2015 року ОСОБА_4 уклав договір про надання правової допомоги.

В ході усної бесіди захисник повідомив, що ОСОБА_4 залишив територію України та на даний час перебуває на території Азербайджану.

Згідно інформації виконаних доручень працівниками карного розшуку, за адресою, яку вказував ОСОБА_4 , двері будинку ніхто не відчинив.

Згідно наданої інформації Управлінням інформаційно-аналітичного забезпечення ГУ НП України в Київській області ОСОБА_4 08.11.2015 року перетнув кордон України в напрямку «виїзд», а саме авіарейсом №211 «Київ-Тбілісі» вилетів до Тбілісі.

Таким чином, проведеними під час досудового розслідування слідчими та процесуальними діями, а також вжитими оперативно-розшуковими заходами встановити місце знаходження особи підозрюваного ОСОБА_4 не виявилось можливим.

12.01.2016 року підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук, досудове розслідування за даним фактом зупинено.

Вина ОСОБА_4 олги у вчиненні злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця ДТП від 08.09.2015 р.; схемою до протоколу ОМП та ілюстративною таблицею до нього; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_5 від 12.10.2015 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 16.05.2015 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 14.11.2015 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від.14.11.2015 р.; висновком судово-медичної експертиз №278 від 26.10.2015 р.; висновками експертиз технічного стану т/з №5-01/790 від 28.09.2015 р.; висновком судової автотехнічної експертизи №5-01/921 від 22.10.2015 року

Таким чином ОСОБА_4 олги підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, кваліфіковане як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 .

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Також під час розслідування встановлено та об`єктивно підтверджено, що громадянин ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування, чим перешкоджає слідству та місце його знаходження на даний час не відоме.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування щодо нього міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави слідчому вважати, що ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.п.1,3 та 4 ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин орган досудового розслідування приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених чинним КПК України, а ніж тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки останній до Києво-Святошинського ВП ГУ НП України в Київській області не з`являється, за місцем проживання, яке вказував в ході досудового розслідування не проживає.

19.01.2016 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було винесено ухвалу про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Дія вказаної ухвали закінчилася 25 червня 2016 року.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, вважаю, що клопотання підлягає поверненню, оскільки воно не відповідає вимогам ч. 4 ст. 190 КПК України, а саме слідчий суддя, суд за клопотанням прокурора має право вирішити питання про повторне затримання з метою приводу в порядку, передбаченому КПК України. 19.01.2016 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було винесено ухвалу про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дія вказаної ухвали закінчилася 25 червня 2016 року, тому слідчий суддя за клопотанням прокурора має право вирішити питання про повторне затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст.176-178, 184, 188-190, 193, 194 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП України в Київській області капітана поліції ОСОБА_2 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за матеріалами досудового розслідування №0003400 від 08.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
С: