11-кп/775/517/2016(м)
222/1331/16-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

суддів: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000309 від 05 вересня 2016 року, за апеляційними скаргами прокурора Волноваської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Володарського районного суду Донецької області від 06 жовтня 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Навої Бухарської області, Узбекистан, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимого; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

засуджено за:

- ч.3 ст.309 КК України до 5 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи №752 від 23.08.2016 року, №753 від 29.08.2016 року в сумі 1407,36 грн.,

в с т а н о в и л а:

вироком суду ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за те, що він весною 2016 року, точні дата та час не встановлені, посіяв на території свого домоволодіння насіння рослини коноплі. В подальшому, діючи умисно, з метою незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, незаконно придбав 12 рослин коноплі, після чого шляхом висушування в сіннику та літній кухні на території вказаного домоволодіння незаконно виготовив небезпечний наркотичний засіб канабис, який став незаконно зберігати за місцем свого проживання для особистого вживання без мети збуту.

16.08.2016 року в період часу з 12-10 по 17-50 годину в ході огляду домоволодіння АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено: сито та металеве сито з мікрочастинками роду коноплі, 4 рослини зеленого кольору в грунті (викопані з корінням), які мають анатомоморфологічні ознаки рослин роду коноплі, містять психоактивну речовину тетрагідроканабіол, тобто є рослинами роду коноплі, що відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей; речовину рослинного походження (12 сухих рослин зеленого кольору з корінням) загальною масою 1480 г, 2680 г, 1980 г, 1760 г, яка містять особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 642 г, 765 г, 643 г, 581 г, що в перерахунку на суху речовину становить 584,22 г, 696,16 г, 585,13 г, 528,71 г, загальною масою 2394,22 г; 11 згортків з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 5,29 г, 6,4 г, 0,44 г, 15,76 г, 3,34 Iг,0,72 г, 5,54 г, 2,12 г, 0,88 г, 6,12 г, 1,37 г, 55,76 г, 6,76 г, 29,38 г, яка є особливо небезпечним котичним засобом - канабісом, що в перерахунку на суху речовину становить 4,76 г, 5,76 г, 0,4 .14.28 г, 3,01 г, 0,65 г, 5,03 г, 1,91 г., 0,79 г., 5,49 г., 1,24 г., 51,21 г, 6,21 г та 27,03 г відповідно; 2 обрізані пластикові пляшки: на внутрішній поверхні пластикової пляшки без дна є мікрочастинки рослини роду коноплі і особливо небезпечний наркотичний засіб - екстракт канабісу масою в перерахунку на суху речовину 0,132 г, які ОСОБА_6 умисно незаконно придбав, виготовив та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Загальна маса виявленого та вилученого у ОСОБА_6 особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу в перерахунку на суху речовину становить 2522,342 г.

Прокурор в своїй апеляційній посилається на незаконність вироку суду у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність в частині кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст.309 КК України, а саме, в мотивувальній частині вироку відсутнє посилання суду на кваліфікуючу ознаку «особливо великий розмір» наркотичних засобів. Просив скасувати вирок суду та направити справу на новий судовий розгляд.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 посилається на те, що вину свою визнав повністю, але неодноразово звертався до суду з заявами, що не розуміє українську мову, оскільки є уродженцем Узбекистану, хоча і є громадянином України, не міг зрозуміти характер і зміст висунутих йому обвинувачень.

Просив вирок суду змінити в частині призначення покарання у вигляді 5 років позбавлення волі на більш м`яке, застосувавши ст.75 КК України.

До початку апеляційного розгляду ОСОБА_6 змінив апеляційні вимоги та остаточно просив змінити вирок суду в частині призначеного йому покарання та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі, встановленому ч.1 ст.309 КК України, у зв`язку з тим, що він єдиний працюючий чоловік у родині, на його утриманні знаходяться пристарілі батьки, батько онкологічний хворий, потребуючий дорогого лікування та двоє малолітніх дітей.

На апеляційну скаргу обвинувачено ОСОБА_6 прокурором надані заперечення, в яких він просив апеляцій скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги прокурора Волноваської місцевої прокуратури та частково доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, апеляційна скарга обвинуваченого частковому задоволенню, а вирок суду скасуванню за наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів провадження, звинувачення ОСОБА_6 висунуто за ч.3 ст.309 КК України, з кваліфікуючою ознакою умисного незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту в особливо великих розмірах.

Судом першої інстанції, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено до 5 років позбавлення волі за ч.3 ст.309 КК України, але в установчій частині суд прийшов до суперечності, зазначивши, що останній скоїв злочин, направлений на умисне незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Однак, кваліфікуючою ознакою ч.3 ст. 309 КК України є особливо великий розмір наркотичних засобів, на що у вироку Володарського районного суду Донецької області від 06 жовтня 2016 року не має посилання.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що не зважаючи на те, що ОСОБА_6 визнав свою вину повністю, але неодноразово звертався до суду та зазначав, що він не розуміє української мови, оскільки є уродженцем Узбекистану, достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення російською мовою, повністю української мовою не володіє, тому не міг повністю зрозуміти характер і зміст висунутих щодо нього обвинувачень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 заявив, що він не володіє українською мовою у тому обсязі, щоби розуміти юридичний текст обвинувачення.

Відповідно до положень п.а ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року кожен кого обвинувачено у вчиненні злочину має право негайно і детально проінформовано зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього. Обвинувачений повинен бути впевнений, що тільки обвинувачення, яке йому пред`явлено на стадії попереднього розслідування, може бути предметом остаточних висновків органів розслідування в обвинувальному акті та в подальшому судовому розгляді.

Судовий розгляд у суді першої інстанції був проведений в порядку ч.3 ст.349 КПК України, судом не досліджувалися інші докази, подані на підтвердження події правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та інших обставин кримінального правопорушення, які ніким не оспорювалися.

Але обвинувачений ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції наполягав на тому, що він не мав змоги оспорювати обставини скоєного правопорушення, оскільки достатньо не розумів української мови, при таких обставинах колегія суддів приходить до висновку , що обвинувачений ОСОБА_6 не міг повністю розуміти характер і зміст висунутих щодо нього обвинувачень і відповідним чином підготувати свій захист.

Дані порушення кримінального процесуального закону відповідно до ч.1 ст.412 КПК України є істотними, так як перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Перешкоджають вони й переглянути провадження в апеляційному порядку згідно вимог ст.404 КПК України, так як розгляд справи по суті є виключною компетенцією суду першої інстанції.

Призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання (ч.2 ст.415 КПК України).

У зв`язку з викладеним, на підставі ст.415 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Волноваської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Володарського районного суду Донецької області від 06 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3