Справа № 192/3106/16-к
УХВАЛА
іменем України
22.03.2017 м.Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю сторін:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

представників потерпілого - ОСОБА_6

- ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі кримінальне провадження №0000511 відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Дніпропетровську, громадянина України, освіта вища, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інваліда 2 гр., працюючого менеджером в магазині "Тотошка плюс", не судимого, у м.Дніпрі: зареєстрованого по АДРЕСА_1 ; проживаючого по АДРЕСА_2 ;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

07.12.2016 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська надійшов з Апеляційного суду Дніпропетровської області після визначення підсудності направлений в порядку п.3 ч.2 ст.283 КПК України обвинувальний акт від 31.10.2016 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 за ст.125 ч.1 КК України, запобіжний захід до обвинуваченого у даному провадженні не застосовувався.

У підготовчому судовому засіданні 22.03.2017 року прокурор вважала можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду, у відкритому засіданні, викликати у судове сторони, свідків згідно реєстру, підстав для повернення обвинувального акту не вбачала.

Потерпілий ОСОБА_5 , його представники ОСОБА_6 і ОСОБА_7 погодилися з прокурором.

Захисник ОСОБА_4 і обвинувачений ОСОБА_8 заявили клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст.291 КПК України, не конкретизовано обвинувачення, допущені порушення при його складанні і врученні, в ньому немає посилання на обов`язковий висновок судово-медичної експертизи, не відображені всі обставини події, оскільки під час зазначеного конфлікту сам ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження, став інвалідом; тому він не відповідає вимогам і положенням КПК України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р., практиці Європейського суду з прав людини.

Прокурор, потерпілий і його представники вважали клопотання обвинуваченого і його захисника необґрунтованими, просили відмовити в їх задоволенні.

Суд, вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , реєстр матеріалів, вважає, що даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору - начальнику Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 , як такий, що не відповідає вимогам ст.ст.91,242,291 КПК України, виходячи з наступного.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Як встановлено, в обвинувальному акті, затвердженому начальником Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 31.10.2016 року, зазначені відповідного ступеню тяжкості тілесні ушкодження, спричинені ОСОБА_5 , але не конкретизовані відповідно до якого висновку судово-медичної експертизи це встановлено.
Згідно п.2) ч.2 ст.242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані звернутися до експерта для проведення експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень. У відповідності до ч.1 ст.91 КПК України визначені об`єктивні обставини кримінального правопорушення підлягають доказуванню і є суттєвими, тому повинні бути зазначені в обвинувальному акті.

Розглядаючи процесуальні можливості прокурора у відповідності до ст.338 КПК України змінити обвинувачення в суді, суд звертає увагу на те, що це право, а не обов`язок прокурора, яким він може скористатися, або ні. Тоді як необхідно забезпечити право обвинуваченого на захист в частині можливості підготуватися від обвинувачення, яке конкретизоване за відповідними конкретними обставинами, щоб право особи на справедливий судовий розгляд, зокрема право бути негайно поінформованим про характер та причини пред`явленого йому обвинувачення і мати час та можливість підготуватися до свого захисту, не було порушено, а саме вимоги п. 1 та підпунктів «a» та «b» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, що накладає на відповідні органи держави обов`язок своєчасно пред`являти обвинуваченому конкретизоване обвинувачення.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.2 ст.8 КПК України - суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначається, що суд розглядає справу лише в межах пред`явленого обвинувачення, але може змінити обвинувачення чи вийти за його рамки за умови, що це не погіршує становище підсудного та не порушує його право на захист, якщо зміна обвинувачення чи його недоліки тягнуть за собою порушення права на захист, суд повинен направити справу на додаткове розслідування, суд не має повноважень застосувати закон про більш тяжкий злочин чи обґрунтувати обвинувачення іншими фактичними обставинами, які можуть порушити право особи на захист і на справедлий суд.
В приведеному рішенні Європейський суд з прав людини зазначає, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення, що також зазначалось і в рішенні Суду від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п.34).

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України, а в більш широкому аспекті - і нормам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини, які застосовуються як джерело права.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акта для усунення недоліків, а саме: для зазначення в обвинувальному акті відповідного висновку судово-медичної експертизи по тілесним ушкодженням у потерпілого ОСОБА_5 , які є важливими фактичними обставинами пред`явленого обвинувачення, викладення обставин конфлікту в повному обсязі, враховуючи тілесні ушкодження і у самого ОСОБА_8 , зазначення мотивів вчинення інкримінованих дій, наявності чи відсутності підстав для самооборони, виконання в повному обсязі вимог ст.ст. 91,242,290,291 КПК України

Керуючись ст.ст.28,107,110, 91,242,291,314-317,369-372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт від 31.10.2016 року у кримінальному провадженні №0000511, з додатками і матеріалами, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, - повернути прокурору - начальнику Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 , як такий що не відповідає вимогам ст.91,242,291 КПК України.

На ухвалу можуть бути подані апеляційні скарги протягом 7 днів з дня її проголошення до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали, копію ухвали негайно після проголошення надати обвинуваченому, потерпілому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1