Справа № 539/556/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2016 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни кримінальне

провадження по обвинуваченню :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лубни Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта вища, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
19 вересня 2015 року, близько 13 години обвинувачений ОСОБА_7 , маючи при собі дерев`яну палицю, з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , прийшов до господарства останнього, яке розташоване в АДРЕСА_1 .

Знаходячись біля паркану вказаного господарства, обвинувачений ОСОБА_7 став кликати ОСОБА_9 вийти до нього на вулицю, виражаючись при цьому нецензурною лайкою.

Коли потерпілий ОСОБА_9 вийшов з господарства на вулицю, обвинувачений ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, наніс дерев`яною палицею один удар потерпілому ОСОБА_9 в обличчя, в ділянку правого надбрів`я, внаслідок чого ОСОБА_9 впав на землю і ОСОБА_7 продовжуючи свої злочинні дії, нахилився над ним та наніс правою кистю, стиснутою в кулак, не менше п`яти ударів в обличчя.

В результаті своїх злочинних дій, обвинувачений ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи №316 від 20.10.2015 року, тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забитої рани правого надбрів`я, синців навколо правого ока, носу, верхньої губи, саден в ділянці внутрішнього кута лівого ока, верхньої губи, підборіддя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення категорично не визнав, пояснивши, що ОСОБА_9 він не бив, а навпаки, той побив його дружину ОСОБА_10 .. Так, 19 вересня 2015 року зранку до нього додому приїхали гості. В цей день було церковне свято, робити нічого було не можна і він разом зі своїм сватом та його кумом поїхали на рибалку в сторону с.Мацківці, кілометрів за шість від його будинку. Коли вони були на рибалці, то до нього зателефонувала дружина ОСОБА_11 , яка плакала та повідомила, що ОСОБА_9 знову щось накоїв. Він нічого не зрозумів, оскільки дружина по телефону плакала і не могла нічого розповісти. ОСОБА_9 вони з хлопцями бачили ще з ранку, він був в стані алкогольного сп`яніння, оскільки на машині не вписався у поворот 90 градусів та з`їхав у невелику канаву. Тому після дзвінка дружини, вони негайно зібрались та поїхали додому.

Коли вони приїхали додому, то побачив, що у дружини опухла губа, вона плакала і пояснила, що п`яний ОСОБА_9 заїхав на своїй машині до них у двір, зірвав з цепка цуценя, яке привіз його син ОСОБА_12 , та кидав це цуценя на копицю з сіном і бив його. Вона намагалась припинити дії ОСОБА_9 і нахилилась, щоб піймати цуценя та захистити його, і в цей час ОСОБА_9 вдарив носаком ноги її у обличчя, попавши у губу. Потім придавив її голову до землі і тримаючи у руках порваний ошийник, сказав, що надіне на неї цей ошийник і вступить з нею у статеві зносини. Він дуже розлютився, почувши розповідь дружини, при цьому жінки, які були у них у гостях. майже одноголосно підтвердили слова його дружини , і сказали, що ОСОБА_9 був дуже п`яний.

Він негайно хотів піти до ОСОБА_9 та з`ясувати з ним стосунки. Крім цього, така зухвала поведінка ОСОБА_9 траплялась вже не вперше. Його до ОСОБА_9 не пустили дружина і гості, умовляючи та тримаючи його , мотивуючи тим, що на нього ОСОБА_9 вже написав кучу скарг за собак. Він трохи заспокоївся і нікуди не пішов та нікого не бив.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, його вина повністю підтверджується доказами, дослідженими в ході судового розгляду, а саме :

- показами потерпілого ОСОБА_9 , який суду пояснив, що 19 вересня 2015 він на машині поїхав вигулювати свою собаку. Коли він повертався додому, йому зателефонувала дружина та попрохала заїхати на город та зібрати кабачків. Після цього, проїжджаючи повз двір ОСОБА_13 , який розташований недалеко від його городу, з двору вибігли три собаки ОСОБА_13 : дві дорослі німецькі вівчарки та невеличка собака, яка застрибнула до нього на машину. Він, злякавшись, що собака подряпає йому машину, відкрив двері та крикнув, зігнавши собаку з машини, однак, вона заскочила до нього у машину. Він схватив її за ошийник та викинув з машини і сказав ОСОБА_14 , яка була у дворі, щоб та забрала собак. Вона їх покликала і вони побігли у двір.

Після того, як він приїхав до себе додому, хвилин через 15-20 почув, що його хтось гукає. Коли він вийшов, то побачив, що біля двору стоїть обвинувачений ОСОБА_15 , який почав лаятися та відходити від двору. Він пішов за ним, думаючи, що той хоче з ним побалакати, однак ОСОБА_7 йшов і нічого не казав. Він сказав, що не буде за ним ганатись, розвернувся та пішов додому. Коли він почав йти, то почув ззаду кроки, повернувся і побачив, що ОСОБА_7 замахнувся на нього палицею і він відчув удар в область правої брови, після чого впав і втратив свідомість. Прийшов до тями, коли дружина та сусідка ОСОБА_16 лили на нього воду. Потім прийшов син ОСОБА_7 ОСОБА_12 і сказав, щоб він віддав 100 гривень за порваний ошийник, на що він відмовив і той пішов.

Після цього, вони викликали «швидку медичну допомогу» і поліцію.

- показами свідка ОСОБА_17 , яка суду пояснила, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_9 19 вересня 2015 року, її чоловік поїхав на грядки, а коли приїхав додому, то пояснив, що собака ОСОБА_7 не дала йому зібрати врожай, оскільки застрибнула на машину, і він, боячись, що собака поб`є йому скло, поїхав. Хвилин через 15, після того як її чоловік приїхав додому, вона була у дворі і побачила, що по вулиці йде ОСОБА_15 , тримаючи в руках дерев`яну палицю. Коли ОСОБА_15 підійшов до них до двору, палиці у нього в руках не було і він сказав, що прийшов до її чоловіка. Вона зайшла у будинок та сказала чоловікові, щоб той вийшов, бо до нього прийшли, а сама в цей час почала розмовляти по телефону. Через деякий час вона виглянула у вікно та побачила, що її чоловік лежить, а ОСОБА_7 схилився над ним і вдарив кілька разів кулаком в обличчя. Вона вибігла з будинку і сказала обвинуваченому, щоб той припинив свої дії і ОСОБА_7 пішов. Потім вона покликала сусідку ОСОБА_18 , з якою вони підняли чоловіка, лице у нього було у крові і він був без свідомості.

- показами свідка ОСОБА_18 , яка суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_9 19 вересня 2015 року, близько 13 години, вона бачила, як по вулиці йшов ОСОБА_7 та підійшовши до забору ОСОБА_9 , він почав кликати останнього з дому. Потім вона зайшли у хату, а через деякий час почула, як кричить дружина ОСОБА_19 ОСОБА_20 . Коли вона вийшла на подвір`я і запитала, що сталося, то ОСОБА_20 їй повідомила про те, що ОСОБА_7 побив її чоловіка. Вони разом з ОСОБА_21 підняли ОСОБА_22 та посадили його під дерево і полили водою. Пізніше викликали швидку та поліцію.

- показами свідка ОСОБА_23 , яка суду пояснила, що 19 вересня 2015 року вона їхала додому, по вулиці, яка веде до їхнього огороду. В цей час вона побачила свого сина ОСОБА_19 , який стояв біля машини, а біля нього гавкали собаки. Потім вийшла ОСОБА_10 і забрала собак, а вона поїхала додому, зайшла у будинок та прилягла. Через деякий час вона вийшла з будинку, побачила у дворі людей, які повідомили, що ОСОБА_15 побив її сина. Потім прийшов син ОСОБА_24 , і почав вимагати 100 гривень за порваний ошийник на собаку.

- показами свідка ОСОБА_10 , яка суду пояснила, що 19 вересня 2015 року зранку до неї приїхали гості . Чоловіки поїхали на рибалку, а вона з жінками залишилась вдома. Після того, як попили каву, дівчата пішли у ліс разом з її двома собаками породи «німецька вівчарка» погуляти, а вона була на кухні готувала обід. Приблизно після 12 години 30 хвилин, вона почула у дворі лай собаки. Це було цуценя, місяців 5, яке привіз її син. Собачка була прив`язана на цепку, щоб нікуди не втекла, бо не знала їх двору. Коли вона визирнула у вікно, то побачила машину ОСОБА_9 , яка була у її дворі, а ОСОБА_9 зірвав цуценя з цепу та кинув на копицю сіна. Вона негайно вибігла з будинку та побігла до ОСОБА_9 , щоб припинити його знущання з собаки, яку він почав бити, і коли нахилилась, щоб піймати цуценя, ОСОБА_9 вдарив її ногою у губу, внаслідок чого вона впала. Після чого, ОСОБА_9 придавив її голову до землі та вдарив ногою ще кілька разів, вона намагалась вирватись, а він п`яним голосом бурмотів, що надіне на неї собачий ошийник, який тримав у руках та вступе з нею у статеві відносини. Він перестав її бити завдяки тому, що у двір забігли її дві дорослі собаки, а потім дівчата, тому ОСОБА_9 вскочив у машину та поїхав. Вона плакала і розповіла дівчатам, що саме трапилось, а потім зателефонувала чоловікові та синові. Хвилин через 20 приїхав її чоловік ОСОБА_15 , який став розпитувати, що саме трапилось і побачив її розбиту губу, а також побите цуценя і був дуже злий та намагався піти до ОСОБА_9 , який жив по сусідству та з`ясувати стосунки, однак вона його не пустила, сказавши що звернуться у поліцію, а конфліктів з сусідом у них і так вистачало. Її підтримали дівчата, які також прохали ОСОБА_25 не ходити до ОСОБА_9 , а негайно викликати поліцію. Після чого, приїхав її син ОСОБА_12 зі своїм кумом і вислухавши, що сталось, пішов до ОСОБА_9 , зокрема, для того, щоб потребувати кошти за порваний шкіряний ошийник, який той порвав. Коли ОСОБА_12 повернувся, то повідомив, що ОСОБА_9 сказав, що ніяких коштів платити не буде .

Вона стверджує, що її чоловік не ходив до ОСОБА_9 та не бив останнього, незважаючи на те, що був дуже злий, за те, що той нізащо побив її. Також чоловікові було дуже шкода цуценя, яке побив ОСОБА_9 , і яке незабаром померло, незважаючи на тривале лікування.

- показами свідка ОСОБА_26 , яка суду пояснила, що 19 вересня 2015 року, близько 09 години вона, разом з ОСОБА_27 , приїхала на маршрутці до ОСОБА_13 у гості. Після них до ОСОБА_13 приїхали свати зі своїм кумом. Потім усі чоловіки поїхали на рибалку, а вони, самі жінки, залишились вдома. Поспілкувавшись та попивши каву, через деякий час вона, ОСОБА_28 та ОСОБА_27 пішли у лісок, який поряд з господарством ОСОБА_13 та знаходиться вище на горі, і взяли із собою двох собак, які належать Лісничим, щоб погуляти. Пізніше вони почули шум машини і вирішили, що до ОСОБА_13 приїхали ще якісь гості, оскільки господарки з ними не було, та незабаром почули крики з двору. Собаки насторожились, почали гавкати та побігли до двору, а вони з дівчатами побігли слідом. У дворі вона побачила незнайомого їй чоловіка, як потім з`ясувалось, це був ОСОБА_9 , який наносив удари ногою ОСОБА_11 , яка була на землі. В цей час прибігли собаки у двір і чоловік заліз у машину та поїхав. Вони почали розпитувати у ОСОБА_11 , що саме сталося і за що той бив її, на що та плакала і сказала, за що він її бив не знає, бо вона лише заступилась за своє цуценя, з якого той знущався. Потім ОСОБА_11 зателефонувала своєму чоловікові та синові. Приблизно хвилин через 20 приїхав чоловік ОСОБА_29 , який почав розпитувати її, що трапилось, при цьому він побачив розбиту губу ОСОБА_11 і дуже розлютився. До ОСОБА_9 вони усі гуртом його не пустили, сказавши, що слід негайно викликати поліцію. Потім приїхав син ОСОБА_30 ОСОБА_12 , який з товаришем пішов до ОСОБА_9 сказати за кошти на новий шкіряний ошийник, який той порвав. Коли ОСОБА_12 повернувся, то повідомив, що ОСОБА_9 знаходиться у себе у дворі, у нього побите лице і на вимогу про повернення коштів за ошийник почав ОСОБА_12 усіляко обзивати.

- показами свідка ОСОБА_31 , який суду пояснив, що він брат потерпілого ОСОБА_19 . 19 вересня 2015 року під час конфлікту та бійки його не було, він перебував вдома. Десь в обід він приїхав до своєї матері, в якої живе його брат, і в дворі побачив свого брата, з яким поряд була дружина та сусідка, і у якого лице було у крові, тому він вирішив, що той був побитий, і викликав «швидку медичну допомогу».

- показами свідка ОСОБА_32 , який суду пояснив, що 19 вересня 2015 року, десь в обідній час ОСОБА_10 зателефонувала своєму синові ОСОБА_12 , з яким він був поряд, і повідомила, що до них у двір заїхав сусід ОСОБА_9 та побив її і цуценя, яке приніс ОСОБА_12 , тому вони відразу приїхали до ОСОБА_12 додому. Там вони побачили ОСОБА_10 , яка плакала і у неї була напухла губа, також вона трималась за живіт. Після чого, вони з ОСОБА_12 поїхали до ОСОБА_19 , якого він особисто не знав. Коли вони з ОСОБА_12 приїхали до подвір`я ОСОБА_9 , то побачили, що останній був дуже п`яний і лице у нього було у крові і він намагався сісти у машину та кудись їхати, однак його не пускала якась жінка, мабуть дружина. ОСОБА_12 сказав йому, щоб той віддав кошти в сумі 100 гривень за порваний ошийник, на що той відповів, що кошти віддавати не буде .

- показами свідка ОСОБА_33 , яка суду пояснила, що 19 вересня 2015 року вона була вдома і до неї зателефонувала ОСОБА_23 та повідомила, що її сина ОСОБА_22 побив ОСОБА_15 , на що вона порадила їй звернутись до поліції.

- показами свідка ОСОБА_28 , ОСОБА_34 та ОСОБА_27 , які надали аналогічні покази показам ОСОБА_26

- показами експерта ОСОБА_35 , який суду пояснив, що всі тілесні ушкодження, які були виявлені у ОСОБА_9 не могли з"явитися при падінні потерпілим з висоти власного зросту, а могли утворитись від дії тупого предмету, зокрема, і від удару, нанесеному кистю руки.

Крім того, вина ОСОБА_7 підтверджується іншими доказами по справі, а саме :

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 19.09.2015 року, згідно якого останній повідомив, що 19.09.2015 року, близько 13 години ОСОБА_7 наніс йому тілесні ушкодження (а.с.125);

- висновком судово-медичної експертизи № 316 від 20.10.2015 року, згідно якого у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми , струсу головного мозку, забитої рани правого надбрів`я, синців навколо правого ока, верхньої губи, підборіддя, які утворились від дії тупого (тупих) предметів, можливо в указаний у постанові строк і по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Зважаючи на характер, кількість та розташування виявлених у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, експерт вважає, що вони не могли утворитись в результаті падіння останнього з положення стоячи на площину (а.с.140-141).

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.10.2015 року з фото таблицею до нього за участю ОСОБА_9 , під час якого він розповів про події, які мали місце 19.09.2015 року, а саме : коли він почав розвертатися в бік ОСОБА_7 , який знаходився позаду нього, та в цей час останній наніс йому один удар предметом, схожим на дерев`яну палицю в область правого надбрів"я. Від даного удару він , ОСОБА_9 втратив свідомість. (а.с.127-130);

- висновком судово-медичної експертизи №42 від 08.02.2016 року, згідно якого на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_9 , даних проведення слідчого експерименту від 21.10.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_9 , враховуючи відомі обставини випадку та відповідаючи на поставлені питання, експерт прийшов до висновку, що покази, дані потерпілим ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту від 21.10.2015 року, щодо способу та механізму спричинення йому тілесних ушкоджень можуть відповідати частково, а саме : тілесне ушкодження у вигляді забитої рани правого надбрів`я, могло утворитись при обставинах, зазначених потерпілим, механізм утворення інших тілесних ушкоджень він не вказує, так як втратив свідомість (а.с.109).

- протоколами проведення слідчого експерименту від 19.11.2015 року та від 04.02.2015 року з фото таблицями до них за участю свідка ОСОБА_17 , під час якого вона розповіла про події, які мали місце 19.09.2015 року, а саме про обставини нанесення її чоловікові ОСОБА_9 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 (а.с.131-139);

- висновком судово-медичної експертизи №451 від 04.12.2015 року, згідно якого на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_9 , даних протоколу проведення слідчого експерименту від 21.10.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_9 , протоколу проведення слідчого експерименту від 19.11.2015 року за участю свідка ОСОБА_17 , враховуючи відомі обставини випадку та відповідаючи на поставлені питання експерт приходить до висновку: покази, дані потерпілим ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту від 21.10.2015 року, щодо способу та механізму спричинення йому тілесних ушкоджень можуть відповідати частково, а саме тілесне ушкодження у вигляді забитої рани правого надбрів`я, могло утворитись при обставинах, зазначених потерпілим, механізм утворення інших тілесних ушкоджень він не вказує, так як втратив свідомість. Покази, дані свідком ОСОБА_20 під час проведення слідчого експерименту від 19.11.2015 року щодо способу та механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , не протирічать об`єктивним судово-медичним даним, отриманим в ході судово-медичної експертизи ОСОБА_9 (а.с.142).

- висновком судово-медичної експертизи №39 від 10.02.2016 року, згідно якого на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_9 , даних протоколу проведення слідчого експерименту від 04.02.2016 року за участю свідка ОСОБА_17 , враховуючи відомі обставини випадку та відповідаючи на поставлені питання експерт приходить до висновку: покази, дані свідком ОСОБА_20 під час проведення слідчого експерименту від 04.02.2016 року щодо способу та механізму спричинення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_9 не протирічать об`єктивним судово-медичним даним, отриманим в ході судово-медичної експертизи ОСОБА_9 (а.с.143).

Суд критично розцінює покази обвинуваченого ОСОБА_7 , надані в судовому засіданні, в яких він стверджує, що не наносив потерпілому ОСОБА_9 , удари палицею та кистю правої руки зжатою в кулак, оскільки це спростовується показами потерпілого ОСОБА_36 , свідків : ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_37 , висновками судово-медичних експертиз, протоколами проведення слідчих експериментів та іншими доказами в їх сукупності.

Суд також критично оцінює покази свідків ОСОБА_38 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_26 про те, що ОСОБА_7 19.09.2015 року взагалі не ходив до господарства потерпілого, бо вони тримали та вмовляли обвинуваченого не ходити до ОСОБА_9 , оскільки вказані свідки є близькими друзями та кумами ОСОБА_7 та його дружині ОСОБА_10 .

Отже, суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч.1 ст.337 КПК України в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, проаналізувавши перераховані вище докази на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, та враховуючи, що можливості для збору додаткових доказів сторонами не пропонується, і аналіз цих доказів привів до того, що вони є такими, що доводять винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, тому суд вважає за можливе покласти їх в основу обвинувального вироку.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Суд вважає, що саме з прямим умислом ОСОБА_7 наносив тілесні ушкодження потерпілому з метою помсти.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання суд виходить із встановленої статтею 50 КК України мети покарання, виправлення і запобігання вчиненню винним та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи "Бакланов проти Росії" від 09.06.2005 р.; "Фрізен проти Росії" від 24.03.2005 р.; "Ісмайлова проти Росії" від 29.11.2007р.).

При призначенні покарання суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинений обвинуваченим злочин за ч.2 ст.125 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується посередньо (а.с.112), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с.119-120), до адміністративної відповідальності не притягувався, раніше не судимий (а.с.111).

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлено.

Беручи до уваги викладене, враховуючи положення ст. 65 КК України, особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого злочину, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, девіантну поведінку потерпілого, останній перебував в стані алкогольного сп"яніння та сам вчиняв неправомірні дії в господарстві обвинуваченого, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, йому слід призначити покарання у виді громадських робіт .

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації таке покарання буде адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності, даним про особу, достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів.

По справі потерпілим ОСОБА_9 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 на його користь 1420 гривень відшкодування матеріальної шкоди та 5000 гривень моральної шкоди. Суд вважає, що даний позов слід задовольнити частково, а саме : 1420 гривень матеріальної шкоди, яка підтверджена матеріалами справи (а.с.47-48) та 2000 гривень моральної шкоди.

Крім цього, по справі прокурором в інтересах фінансового управління виконавчого комітету Лубенського міської ради до обвинуваченого заявлений цивільний позов про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в розмірі 2638,68 грн., які також необхідно стягнути з ОСОБА_7 на користь фінансового управління.

Керуючись ст. ст. 91, 337, 368, 370, 374 КПК України, ст.ст. 49, 50, 65,74 КК України суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді 150 (ста п"ятдесяти) годин громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 1420 (одна тисяча чотириста двадцять) гривень матеріальної шкоди та 2000 (дві тисячі) гривень моральної шкоди.

Позов прокурора в інтересах фінансового управління виконавчого комітету Лубенського міської ради до ОСОБА_7 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь фінансового управління виконавчого комітету Лубенського міської ради 2638 гривень 68 копійок витрат на стаціонарне лікування потерпілого.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1