Справа № 367/8220/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/102/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 17.01.2017

УХВАЛА
Іменем України
17 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції під час трансляції з Бучанської виправної колонії (№ 85),

секретаря судових засідань ОСОБА_7 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 10 листопада 2016 року, постановлену відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки, Чернігівської області, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відбуває покарання в Бучанській виправній колонії Київської області (№85) на підставі вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 серпня 2014 року, ухваленого за ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
До Ірпінського міського суду Київської області у листопаді 2016 року звернувся засуджений ОСОБА_6 з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, призначеного йому вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 серпня 2014 року за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10 листопада 2016 року у задоволенні клопотання засудженого відмовлено. Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений ОСОБА_6 під час відбування покарання своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, у зв`язку з чим застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - є передчасним.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 10 листопада 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою подане ним клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити. Підставою для скасування судового рішення апелянт зазначає невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам провадження.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, засуджений посилається на неврахування судом першої інстанції обставин, які свідчать про його виправлення за час відбування покарання, а саме: наявність двох заохочень, відсутність непогашених стягнень, а також дотримання ним правил режиму утримання.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, доводи прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги засудженого, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим відповідного строку покарання, передбаченого частиною третьою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий в тому числі за вчинення тяжких злочинів проти власності, востаннє вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 серпня 2014 року за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки один місяць.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_6 обчислюється з 09 червня 2014 року, кінець строку відбування покарання 18 березня 2018 року, в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення за період з 09 травня 2014 року по 30 вересня 2014 року з розрахунку, встановленого в ч.5 ст.72 КК України.

Згідно характеристики від 21 жовтня 2016 року та довідки про стягнення і заохочення, виданими установою виконання покарань, засуджений ОСОБА_6 протягом відбутої частини покарання має два заохочення за сумлінну поведінку та добре ставлення до праці, а також одне дисциплінарне стягнення за порушення розпорядку дня, яке на момент розгляду клопотання є погашеним.

Крім того, звертає на себе увагу та обставина, що апелянт має сім судимостей, останній злочин, за вчинення якого ОСОБА_6 відбуває покарання, був скоєний ним під час іспитового строку, встановленого вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 квітня 2013 року, яким ОСОБА_6 був засуджений за ч.3 ст.185 КК України за вчинення тяжкого злочину. Вказані обставини свідчать про небажання ОСОБА_6 стати на шлях виправлення та про його стійку схильність до вчинення кримінальних правопорушень. Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав однозначно стверджувати про виправлення засудженого ОСОБА_6 за час відбування покарання, оскільки останній схильний до рецидиву злочинної діяльності, а відбутий ним строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами ч.3 ст.81 КК України, проте в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку щодо виправлення засудженого.

Суд першої інстанції під час розгляду клопотання засудженого ОСОБА_6 повністю дотримався вимог кримінального закону та розділу 8 КПК України, та обґрунтовано дійшов висновку про те, що застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним, з чим погоджується і колегія суддів.

При цьому, доводи апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам провадження, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що постановлена судом ухвала відносно ОСОБА_6 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування та задоволення поданої апеляційної скарги не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 10 листопада 2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - залишити без змін.

Судді:
_______________ ________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4