№ 202/7511/16-к
№ 1-кп/202/76/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.04.2017 р. Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0002549 від 11.11.2016 року відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня технічна, що працює у ТОВ «Донспорт» водієм, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше судимий:
- 12.04.2000 р. Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.140 КК України 1960 р. - позбавлення волі на 3 роки;
- 30.01.2000 р. Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст. 41, ч.2 ст. 141, ч.3 ст.140 КК України 1960 р. - позбавлення волі на 4 роки;
- 15.04.2005 р. Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України - позбавлення волі на 2 роки з іспитовим строком в 3 роки;
- 02.09.2005 р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч.1 ст.286 КК України - позбавлення волі на 1 рік 6 місяців;
-06.09.2010 р. Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 164 КК України - обмеження волі строком на 1 рік;
-14.12.2011 р. Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України - позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, звільнився 18.11.2013 році з невідбутим строком 7 місяців 26 днів.
обвинуваченого за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 о 11 годин 55 хвилин 11 листопада 2016 року, знаходячись біля будинку № 35 по вул. Каштанова в м. Дніпро, побачив припаркований автомобіль марки «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 . В цей момент у ОСОБА_9 раптово виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння даним транспортним засобом.
Реалізуючи раптово виниклий умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , перебуваючи у вказаному місці та у зазначений час, діючи умисно, повторно, таємно, з особистої зацікавленості, впевнившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, з метою заволодіння чужим транспортним засобом, підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , та за допомогою невстановлених слідством пристосувань зламав замок водійських передніх дверей вказаного автомобіля та проник до його салону. Після чого, ОСОБА_10 від`єднав дроти від замка запалювання та намагався завести автомобіль марки «ВАЗ 21061» вартістю 23 389 гривень 51 копійок, без ключа.
В цей момент до місця стоянки зазначеного автомобіля під`їхав потерпілий та побачив, що в салоні його автомобіля знаходиться невідома особа, а саме ОСОБА_10 , та намагався затримати його. З метою опору діям потерпілого та спроби уникнути кримінальної відповідальності за вчинений ним раніше злочин, у ОСОБА_9 виник злочинний умисел на заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження потерпілому, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_10 , перебуваючи у зазначеному місці та у вказаний час, діючи умисно, намагаючись втекти від потерпілого, дістав своєю правою рукою ніж, який знаходився при ньому, та наніс ним один удар потерпілому в область лівого передпліччя у нижній третині, чим заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді: різаної рани на задній поверхні лівого передпліччя у нижній третині, що спричинено від механічної дії гострого предмету, який володіє ріжучими властивостями, що діяв в область задньої поверхні лівого передпліччя, якими могло бути і лезо ножа або іншим предметом з аналогічними властивостями, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).
Після цього ОСОБА_8 вирвався від потерпілого та зник з місця вчинення злочину, в результаті чого не довів свій злочинний намір по заволодінню транспортним засобом до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як його злочинні дії були викриті власником транспортного засобу ОСОБА_6 на місці вчинення кримінального правопорушення, в результаті чого ОСОБА_10 не зміг вчинити усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 125 КК України, визнав частково та показав, що 11.11.2016 р. в обід приїхав до входу на завод НТЗ «Інтерпайп» для зустрічі зі знайомим. Під час паркування він побачив, що у автомобіля ВАЗ 2106, який був припаркований поруч, відкриті водійські двері. Під час очікування, він виходив зі свого авто та відчиняв двері ВАЗа з метою переконатись, що вони відчинені. В подальшому з метою викрадення приборної панель ВАЗ 2106 він дістав зі свого авто інструмент (садові ножиці з одним лезом) та проник до кабіни чужого авто. Після цього він під капотом авто від`єднав проводку звукової сигналізації та далі повернувся в авто. З метою зняття панелі він перерізав проводку, що знаходилась під кермом, та почав відкручувати болти кріплення з боку пасажирського сидіння. При цьому сам знаходився на водійському сидінні лежачи. Під час цього прийшов потерпілий, схопив його лівою рукою за плече та почав викликати поліцію. З метою покинути авто ОСОБА_8 , наявними при ньому садовими ножицями, порізав руку потерпілому та через пасажирські двері втік. Також пояснив, що жодного умислу на незаконне заволодіння транспортним засобом потерпілого він не мав.

Такі показання обвинуваченого були перевірені судом шляхом дослідження наявних у справі доказів під час судового розгляду кримінального провадження.

Не дивлячись на часткове визнання своєї вини обвинуваченим, його вина в інкримінованих йому злочинах доведена повністю і стверджується зібраними в ході досудового розслідування та (досудового слідства) та перевіреними в ході судового розгляду по справі доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 11.11.2016 р. поставив своє авто ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_1 на паркову біля НТЗ «Інтерпайп». В 11:55 він повертався на завод на службовому авто разом з ОСОБА_11 . Вони зупинились на парковці напроти його автомобіля та він побачив, що працює світлова сигналізація. Коли ОСОБА_6 вийшов, він побачив, що водійські двері були відчинені та в салоні перебував ОСОБА_8 , який, лежачи, щось робив під панеллю. Потерпілий побачив, що замок запалювання було вирвано, з нього стирчала проводка. Він схватив обвинуваченого за куртку та намагався викликати поліцію. В цей час обвинувачений підвівся та вдарив його ножем в область живота. Потерпілий зміг відбити удар рукою, від чого зазнав поранення та відпустив ОСОБА_8 , який втік. Потерпілий та свідок ОСОБА_11 викликали поліцію. Також потерпілий зазначив, що його автомобіль до цих подій був у справному стані, двері були зачинені на замок, жодних пошкоджень в салоні не було. Після огляду авто він встановив, окрім пошкодженого замку запалення, що кермо було зірвано з фіксатора блокування, а також під капотом авто була вирвана проводка сигналізації.

Свідок ОСОБА_11 , допитаний в судовому засіданні пояснив, що 11.11.2016 р. він біля 12 години підвіз потерпілого до його авто на паркову біля НТЗ «Інтерпайп». Коли потерпілий вийшов, то покликав його до себе, пояснивши, що в машині хтось є. Він вийшов та побачив в машині обвинуваченого з ножем. Після чого обвинувачений вистрибнув з автомобіля та втік. Також свідок пояснив, що вранці 11.11.2016 р. потерпілий підвозив його на своєму авто до роботи. Автомобіль був справний, будь яких пошкоджень не мав. Після події свідок бачив, що в салоні автомобіля потерпілого було пошкоджено замок запалювання.

Згідно з протоколом огляду від 11.11.2016 р. та фото таблиці до нього було оглянуто автомобіль ВАЗ 2106 білого кольору д.н. НОМЕР_1 , який знаходився навпроти будівлі 35 по вул. Каштановій у м. Дніпро. У вказаному автомобілі на підлозі перед водійським сидінням виявлено фрагмент пластмаси чорного кольору (з внутрішньої обшивки торпеди). В районі замка запалювання виявлено пошкодження у виді відсутності фрагменту торпеди, з якого випирають дроти з пошкодженою ізоляцією. Крім того в автомобілі виявлено один слід пальця руки. Біля автомобіля виявлено один слід взуття та фрагмент пластмаси чорного кольору;

Згідно з протоколом огляду від 11.11.2016 р. та фото таблиці до нього було оглянуто автомобіль Daewoo Lanos сірого кольору д.н. НОМЕР_2 , який у відчиненому стані знаходився навпроти будівлі 35 по вул. Каштановій у м. Дніпро;

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 11.11.2016 р. ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка 11.11.2016 р. близько 11:55 намагалась заволодіти його транспортним засобом;

Згідно протоколу огляду предметів та протоколу перегляду ком пакт-диска від 12.11.2016 р. було оглянуто компакт-диск з відеозаписом події злочину з камер відео спостереження «НТЗ Інтерпайп». Вказаний відеозапис також було оглянуто в судовому засіданні;

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 24.11.2016 р. потерпілий ОСОБА_6 вказав на обставини вчинення відносно нього злочинів 11.11.2016 р.;

Згідно з висновком судово-медичного експерта №4366е від 24.11.2016 р. у потерпілого ОСОБА_6 наявні тілесні ушкодження у вигляді: різаної рани на задній поверхні лівого передпліччя у нижній третині, що спричинено від механічної дії гострого предмету, який володіє ріжучими властивостями, що діяв в область задньої поверхні лівого передпліччя, якими могло бути і лезо ножа або іншим предметом з аналогічними властивостями, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). Вказані тілесні ушкодження могли утворитись в термін на який вказує потерпілий та за обставин вказаних ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 29.11.2016 р. свідок ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка 11.11.2016 р. близько 11:55 намагалась заволодіти транспортним засобом ОСОБА_6 ;

Згідно з висновком товарознавчого експерта № 188/16А від 28.11.2016 р. ринкова вартість автомобіля ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_1 станом на 11.11.2016 р. становить 23389,51 грн.

В судовому засіданні було також допитано у якості спеціалістів в області ремонту та відновлення авто ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Так ОСОБА_12 , пояснив, що відповідно до диплому Дніпропетровського навчально-виробничного центру №2 має кваліфікацію слюсаря з ремонту автомобілів. В своїх поясненнях зазначив, що для зняття панелі приладів на ВАЗ 2106 потрібно викрутити чотири болти, на які вона кріпиться та від`єднати прилади. Прилади з`єднуються за допомогою спеціальних роз`ємів. Також необхідно від`єднати проводку, яка йде до керма. З огляду на фото таблицю протоколу огляду транспортного засобу потерпілого, спеціаліст зазначив, що дії обвинуваченого могли бути направлені на демонтаж панелі приладів.
Спеціаліст ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що має кваліфікацію експерта з правом проводити експертизи за спеціальністю визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу. Вказана кваліфікація передбачає наявність знань про устрій колісних транспортних засобів, устрій та функціювання частин та агрегатів авто, а також порядок їх встановлення, зняття або заміни.
Так ОСОБА_13 зазначив, що згідно технічної документації на автомобіль моделі ВАЗ 2106, для від`єднання панелі приладів не потрібно різати жодних дротів. Для зняття панелі необхідно тільки зняти облицювальний кожух керма, від`єднати прилади шляхом висунення з спеціальних роз`ємів та викрутити гвинти кріплення панелі. Дроти, які перерізані в автомобілі потерпілого взагалі не зв`язані з панеллю приладів.

Аналізуючи об`єктивно з`ясовані обставини, підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих злочинів знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується поза розумним сумнівом комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.

Умисні дії ОСОБА_9 , які виразилися у незакінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненому повторно, що не було доведено до кінця з причини, що не залежали від його волі, правильно кваліфіковано за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України.
Також умисні дії ОСОБА_9 , що виразились в умисному спричиненні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, правильно кваліфіковано за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
Посилання обвинуваченого на відсутність наміру заволодіти транспортним засобом є такими, що спростовуються дослідженими по справі доказами та сприймаються судом критично, як засіб уникнути кримінальної відповідальності за злочин.
Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» незаконне заволодіння транспортним засобом слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування, примушування їх до початку чи продовження руху тощо. Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства або погроз.
Цей злочин визнають закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатись унаслідок запуску двигуна чи буксирування, а якщо заволодіння відбувається під час руху транспортного засобу, - з моменту встановлення контролю над ним.
Проникнення в кабіну, гараж чи інше сховище, спробу запустити двигун або буксирувати транспортний засіб з метою заволодіння ним необхідно розглядати як замах на вчинення злочину.
З встановлених обставин справи вбачається, що обвинувачений відчинив двері автомобілю потерпілого та проник в кабіну транспортного засобу. Ним було пошкоджено сигналізацію та вжити дії направлені на запуск двигуна, а саме обламана декоративна пластмаса, що захищає проводи, які під`єднанні до замка запалювання, проводи були висунуті, обрізані та скріплені між собою. На час виявлення потерпілим, обвинувачений знаходився в салоні автомобілю. Таким чином всі ці дії обвинуваченого в сукупності свідчать саме про намір останнього незаконно заволодіти транспортним засобом потерпілого. Лише поява потерпілого завадила ОСОБА_8 довести свій злочинний умисел до кінця.
Аналізуючи пояснення спеціалістів, суд критично ставиться до показів ОСОБА_12 , оскільки суду не надано документів, окрім диплома, про належний досвід та рівень кваліфікації вказаної особи, які б беззастережно вказували на його компетентність. При цьому пояснення спеціаліста ОСОБА_13 про те, що дії обвинуваченого по розрізанню дротів замку запалення не мають відношення до від`єднання панелі приладів підтверджуються й технічною документацією по експлуатації автомобіля марки ВАЗ 2106.
При призначенні покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 попередження вчинення ним нових злочинів, суд враховує відповідно до ст. 65 КК України ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжкого злочину та злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який за місцем проживання, характеризується позитивно, працює, раніше судимий. Також при призначенні покарання за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України суд враховує ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця.

Підставою, що обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочинів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідним призначити покарання ОСОБА_14 у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України з урахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України та у виді арешту в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.
Також суд призначає додаткове покарання за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України у виді конфіскації всього належного ОСОБА_8 майна.

Підстав для застосування положень ст. ст. 69, 75, 76 КК України судом не встановлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрат, пов`язаних з залученням експертів, матеріали кримінального провадження не містять.

Керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 125 КК Українита призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч.2 ст. 125 КК Україниу виді 6 місяців арешту.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_14 покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту затримання з 11.11.2016 року.

Зарахувати ОСОБА_14 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення за період з 11.11.2016 року по дату набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

Міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_14 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази:
- один слід пальця руки, один фрагмент низу взуття, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження у прокурора зберігати в матеріалах кримінального провадження у прокурора;

- автомобіль ЗАЗ-Daewoo сірого кольору д.н. НОМЕР_2 залишити у ОСОБА_15 ;

- автомобіль ВАЗ 21061 д.н. НОМЕР_1 залишити ОСОБА_6 ..

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1