Справа № 755/8736/16-к
В И Р О К
іменем України
"04" травня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

законних представника ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження унесене до Єдиного реєструдосудових розслідувань № 0004344 від 30.03.2016 рокуза обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Березань, громадянин України, українець, із середньою освітою, учень Київського коледжу легкої промисловості, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Києва, громадянин України, українець, із середньою освітою, учень Київського технікуму готельного господарства, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець міста Києва, громадянин України, українець, із середньою освітою, учень 3 курсу Стеблівського ПТУ №39, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 , раніше судимий 03.04.2015 р. Дніпровським р/с за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , 30 березня 2016 року приблизно о 01 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по вулиці Луначарського, 7 в м. Києві, помітили автомобіль «Сеат» днз НОМЕР_1 , що був припаркований біля вищевказаного будинку. Після чого, з метою таємного викрадення чужого майна вступили у попередню змову між собою.

Після чого, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та неповнолітній ОСОБА_9 , маючи єдиний злочинний намір, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна, знаходячись біля автомобіля та переконавшись, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, розпочали дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, обравши об`єктом свого злочинного посягання майно, що знаходилось в автомобілі.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 камінням, яке знайшов на землі розбив, праве переднє скло автомобіля «Сіат» д.н.з. НОМЕР_1 . Після чого ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 таємно викрали з автомобіля майно, що належить гр. ОСОБА_11 , а саме:
планшет «Nomisigma», вартістю 1900 гривень;
блокнот, вартістю 50 гривень;
інструкцію з користування автомобіля «SeаtIbiza», який не представляє матеріальної цінності;
зарядний пристрій для планшету, вартістю 30 гривень.
Після чого, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та неповнолітній ОСОБА_9 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, з місця вчинення злочину з викраденим майном зникли, розпорядившись ним на власний розсуд розподіливши його між собою, чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 1980 гривень.
Крім того, ОСОБА_9 , 30 березня 2016 року приблизно о 01 годині, перебуваючи в

стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по АДРЕСА_6 , де помітили автомобіль «Део матіз» днз НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_12 , з метою повторного, таємного викрадення чужого майна вступив у попередню змову з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та неповнолітній ОСОБА_9 , маючи єдиний злочинний намір, спрямований на вчинення, повторного, таємного викрадення чужого майна, знаходячись біля автомобіля «Деоматіз» днз НОМЕР_2 та переконавшись, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, розпочали дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, обравши об`єктом свого злочинного посягання майно, що знаходилось в автомобілі.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_10 камінням, яке знайшов на землі розбив переднє праве скло в автомобілі «Деоматіз» днз НОМЕР_2 . Після чого, ОСОБА_10 , неповнолітній ОСОБА_9 та ОСОБА_8 знаходячись в салоні вищевказаного автомобіля таємно викрали майно, що належить гр. ОСОБА_12 , а саме:
панель відавтомагнітоли «Піонер», вартістю 300 гривень;
два номерні знаки з автомобіля НОМЕР_2 ;
зв`язка ключів від квартири, які не представляє матеріальної цінності;
крем для взуття ТМ «Ашан», вартістю 4 гривні;
вологі серветки, вартістю 3 гривні;
візитниця, вартістю 20 гривень;
гаманець з дисконтними картками, вартістю 50 гривень;
зарядний пристрій для мобільного телефону, вартістю 100 гривень;
ліхтарик, вартістю, 30 гривень;
канцелярський ніж, вартістю 10 гривень;
пилочка для нігтів, вартістю 10 гривень;
usb дроти, вартістю 150 гривень:
usb штекер для підкюрувача, вартістю 150 гривень;
клей «Момент», вартістю 50 гривень.
Після чого, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та неповнолітній ОСОБА_9 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, з місця вчинення злочину з викраденим майном зникли, розпорядившись ним на власний розсуд розподіливши його між собою, чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 877 гривень.
Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Так, допитаний, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину визнав та повідомив, що29 березня 2016 року він домовились зустрітисьіз ОСОБА_13 . Приблизно о 20.00 годині він під`їхав на кінцеву зупинку маршрутного таксі №542 біля станції метро «Лівобережна» в м. Києві, де зустрівся із ОСОБА_14 , який був разом із ОСОБА_15 . Потім пішли прогулятись посидіти на лавочці, поспілкуватись та вжити алкогольні напої. Приблизно о 22 годині вонипідійшовши до будинку ОСОБА_14 по вул. Микільсько-Слобідській в м. Києві. Прогулюючись вони стали сперечатись чи зможуть розбити скло в автомобілі. Коли проходили поруч одного з будинків він побачив автомобіль взяв каміння з землі та кинув в бокове праве скло, від чого воно розбилось. Він заліз в автомобіль на переднє сидіння. ОСОБА_14 і ОСОБА_16 , стояли поруч, коли він виліз з машини ОСОБА_14 запропонував іще подивитись в бардачку, та заліз в автомобіль, почав щось там шукати. Він та ОСОБА_17 стояли поруч із автомобілем.

В подальшому вони пішли далі прогулюватись поміж будинками, вони вирішили спробувати таким самим чином пограбувати іще один автомобіль. Підійшовши до одного з автомобілів, ОСОБА_14 взяв з землі каміння та розбив вікно і відчинив двері автомобіля, ОСОБА_16 заліз в автомобіль з переду зі сторони пасажира, а він заліз на сидіння водія, після того як ОСОБА_14 з нього виліз. Коли він виліз з автомобіля то побачив, у ОСОБА_16 в руках номерні знаки з даного автомобіля. Речі які були в автомобілі вони розділили між собою. Після чого, вони пішли гуляти далі та були затримані працівниками поліції.

Так, допитаний, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав та повідомив, 29.03.2016 року ввечері, а саме приблизно о 19:30 чи 20:00, він зустрівся з ОСОБА_9 .
Потім пішли гуляти по Дніпровському районі, посидіти на лавочці, поспілкуватись та вжити алкогольні напої. Згодом, між ОСОБА_10 та ОСОБА_18 виник словесний спір, на предмет того, чи розіб`є ОСОБА_19 вікно у будь-якому автомобілі. ОСОБА_19 повідомив, що він зможе все ж таки розбити скло у автомобілі. Потім вони підійшли до будинку АДРЕСА_7 , де побачили автомобіль марки «Сіат», чорного кольору. В цей час ОСОБА_19 взяв камінь, та коли вони всі втрьох підійшли до даного автомобіля «Сіат», то він каменем розбив праве переднє пасажирське скло. Після чого, ОСОБА_19 почав своєю рукою відкрити бардачок у автомобілі, однак у нього нічого не вийшло, та він попросив допомоги. Після чого відкривши бардачок взяли звідти планшет Після чого, він передав даний планшет ОСОБА_20 , та він сховав його до внутрішньої кишені куртки в яку він був одягнений. Після чого, вони пішли від даного автомобіля по вулиці Луначарського в м. Києві. Коли вони проходили навпроти будинку № 6/2 по вулиці Луначарського в м. Києві, то побачили автомобіль «ДеоМатіс». В цей час ОСОБА_21 та ОСОБА_22 підійшли до даного автомобіля. Розбили скло у автомобілі «ДеоМатіс». ОСОБА_22 відкрив передні пасажирські двері в автомобілі «ДеоМатіс», та почав з бардачка діставати різні речі. Забравши речі та номерний знак автомобіля, вони пішли далі. Та згодом були затримані працівниками поліції.
Так, допитаний, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 пояснив суду, що свою вину визнає повністю, та повідомив суду, що 29 березня 2016 року він зустрівся із ОСОБА_13 та ОСОБА_18 . Потім пішли прогулятись посидіти на лавочці, поспілкуватись та вжити алкогольні напої. 30.03.2016 приблизно о 00:00 годині в ході розмови він сказав ОСОБА_20 про те, що неможливо маленьким камінцем розбити скло в автомобілі, а він в свою чергу взяв камінець та коли проходили поруч одного з автомобілів «Сеат» та розбив вікно, потім заліз в салон автомобіля та відчинив бардачок і шукав якісь речі. В цей час ОСОБА_23 також підійшов до автомобіля та заліз в нього діставши звідти речі. Після чого, вони пішли до будинку АДРЕСА_8 , для того, щоб подивитись що є цікавого в автомобілях, що припарковані поруч з будинками. Приблизно о 01 годині 30 хвилин біля будинку №6/2 по вулиці Микільсько-Слобідська, вони помітила автомобіль «Деоматіз» та він розбив камінням вікно в даному автомобілі, та хлопці пролізли в салон автомобіля. Він залишився на вулиці, вони забрали речі та номерний знак від даного автомобіля та пішли звідти. В подальшому їх затримали працівники поліції.

Вказані показання обвинувачених суд визнає допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України та належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України, щодо показань в частині перебігу подій, які мали місце, у тому числі наявності, або ж відсутності у їх діях складу злочинів, підстав та способу їх вчинення.

Адже, згідно положень ст. 22 КПК України , кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом . Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Зокрема, будучи допитаним з дотриманням правил, передбачених частиною другою, третьою, п`ятою-чотирнадцятою статті 352 КПК України, у судовому засіданні та попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання потерпілий ОСОБА_12 надав суду показання в яких підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини вчинення кримінального правопорушення в частині його, часу, місця, способу вчинення, зокрема зазначив, що 29.03.2016 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, він на власному автомобілі марки «ДеоМатіс», темно-синього кольору, 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , приїхав до будинку по місцю свого проживання та залишив його на не охоронюваній стоянці навпроти будинку АДРЕСА_6 . На наступний день, а саме 30.03.2016 року приблизно о 08 годині 10 хвилин, він вийшов з дому по місцю свого проживання та підійшов до свого автомобіля марки «ДеоМатіс», д.н.з. НОМЕР_2 ,, який стояв напроти будинку № 6/2 по вулиці Микільсько-Слобідській в м. Києві, та побачив, що у автомобілі розбите скло в правих передній пасажирських дверей. Коли він почав роздивлятися свій автомобіль, то виявив відсутність своїх особистих речей. Також він виявив, що було викрадено два номерні знаки від автомобіля, а саме д.н.з. НОМЕР_2 .

Будучи допитаним з дотриманням правил, передбачених частиною другою, третьою, п`ятою-чотирнадцятою статті 352 КПК України, у судовому засіданні та попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання потерпілий ОСОБА_11 надав суду показання в яких підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини вчинення кримінального правопорушення в частині його, часу, місця, способу вчинення, зокрема зазначив, що 29.03.2016 року він на власному автомобілі марки «Сеат», д.н.з. НОМЕР_1 , приїхав до будинку по місцю свого проживання та залишив його на не охоронюваній стоянці навпроти будинку АДРЕСА_7 . На наступний день, а саме 30.03.2016 року він вийшов з дому по місцю свого проживання та підійшов до свого автомобіля марки «Сеат», д.н.з. НОМЕР_1 , та побачив, що у автомобілі розбите скло в передній пасажирських дверей. Коли він почав роздивлятися свій автомобіль, то виявив відсутність своїх особистих речей.

Вказані показання потерпілих суд визнає належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

Тобто, цими показаннями, які є процесуальними джерелами доказів, у розумінні ст. 84 КПК України, підтверджується час, місце та спосіб вчинення даного кримінального правопорушення.

В свою чергу, з досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судовим слідством було встановлено наступне.

Протоколом огляду місця події з долученою фото таблицею до нього від 30.03.2016 року складеного слідчим СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_24 в присутності понятих в період часу з 05 год. 40 хв. по 05 год. 50 хв. підтверджується місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Протоколом огляду місця події з долученою фото таблицею до нього від 30.03.2016 року складеного слідчим СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_25 в присутності понятих в період часу з 08 год. 50 хв. по 09 год. 30 хв. підтверджується обставини вчинення кримінального правопорушення.

Протоколом огляду місця події з долученою фото таблицею до нього від 30.03.2016 року складеного слідчим СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_24 в присутності понятих в період часу з 05 год. 51 хв. по 06 год. 46 хв. підтверджується обставини вчинення кримінального правопорушення

Протоколом огляду місця події від 30.03.2016 року складеного слідчим СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_26 в присутності понятих в період часу з 08 год. 40 хв. по 09 год. 15 хв. підтверджується обставини вчинення кримінального правопорушення.

Протоколом огляду місця події від 30.03.2016 року складеного слідчим СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_27 в присутності понятих в період часу з 12 год. 10 хв. по 12 год. 40 хв. підтверджується обставини вчинення кримінального правопорушення

Порушень вимог ст.ст. 104-106, 223, 234, 237 КПК України судом не встановлено та сторонами не доведено, тож вказані документи суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено, тобто вони прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, як-то обставини вчинення кримінального правопорушення та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом.

Тож, суд кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вони своїми умисними діями вчинили викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 є щире каяття,сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілому.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 , суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_8 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації, позитивну характеристику за місцем проживання та навчання, дані, щодо стану здоров`я, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (не працює, раніше не судимий), молодий вік, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки; відсутність будь-яких претензій (майнових/моральних) у потерпілих, загалом позицію потерпілих у справі, щодо необхідної міри покарання; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), а саме: їх класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотиви і мету, способи, стадії вчинень, характери і ступінь тяжкості наслідків, що настали; роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, та вважає, щопри наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного призначити покарання за 185 КК Україниу виді обмеження волі, тасуд вважає, що його виправлення можливо без ізоляції від суспільства і до обвинуваченого можливо застосування ст. 75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_10 є щире каяття, сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілому.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 , судом визнано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_10 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації, дані, щодо стану здоров`я, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (раніше судимий, вчинив злочин під час іспитового терміну), молодий вік, оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає міцні соціальні зв`язки; відсутність будь-яких претензій (майнових/моральних) у потерпілих, загалом позицію потерпілих у справі, щодо необхідної міри покарання; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), а саме: їх класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотиви і мету, способи, стадії вчинень, характери і ступінь тяжкості наслідків, що настали; роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, та вважає, з урахуванням особи винного призначити покарання за 185 КК України, у виді позбавлення волі.

Поряд з цим, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 є щире каяття, сприяння розкриттю злочинна, відшкодування шкоди потерпілому, вчинення злочину неповнолітнім.
Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_9 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації, позитивну характеристику з місця реєстрації та навчання, займається волонтерською діяльністю в Всеукраїнському благодійному фонді «Перетворення України», дані, щодо стану здоров`я, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (працює, раніше не судимий), молодий вік, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає міцні соціальні зв`язки; відсутність будь-яких претензій (майнових/моральних) у потерпілих, загалом позицію потерпілих у справі, щодо необхідної міри покарання; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), а саме: їх класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотиви і мету, способи, стадії вчинень, характери і ступінь тяжкості наслідків, що настали; роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, та вважає, що при наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки з урахуванням особи винногоможливо застосуваннязаходів виховного характеру визначених ст. 105 КК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Визнати винним неповнолітнього ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та піддати обмеженню волі строком на 1 рік.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_9 народження примусовий захід виховного характеру на підставі ст.105 КК України у вигляді застереження.

Визнати винним ОСОБА_8 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1-го року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 , від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 , обов`язки: повідомляти органи пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з"являтись для реєстрації до органів пробації.

Визнати винним ОСОБА_10 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів зарахувати ОСОБА_10 до покарання за даним вироком частину не відбутого покарання призначеного за вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України і остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 8 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 відраховувати з моменту затримання.

Речові докази - що передані потерпілим залишити в користуванні останніх.

Речові докази - що зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С у д д я: ОСОБА_1