АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 641/7702/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/1847/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: В порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
5 грудня 2016 року м.Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю представника

цивільного позивача - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.11.2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання цивільного позивача ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт на грошові кошти в розмірі 1156802,075 грн., що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому за договором № SAMDNWFD001 від 30.10.2015 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім*я ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 ), заборонено розпоряджатися грошовими коштами в розмірі 1156802,075 грн., що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому за договором № SAMDNWFD001 від 30.10.2015 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім*я ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Як зазначено в ухвалі, 01 листопада 2016 року до суду надійшло клопотання цивільного позивача ОСОБА_8 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001873 від 19.08.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України, а саме накладення арештуна грошові кошти в розмірі 1156802,075 грн., що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому за договором № SAMDNWFD001 від 30.10.2015 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім*я ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 ), заборонити розпоряджатися грошовими коштами в розмірі 1156802,075 грн., що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому за договором № SAMDNWFD001 від 30.10.2015 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім*я ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

В обґрунтування свого клопотання ОСОБА_8 посилався на те, що Слобідським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2016 за № 0001873 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.

В рамках розгляду кримінального провадження № 0001873 від 19.08.2016 ОСОБА_8 визнано цивільним позивачем.
Постановою слідчого СВ Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 визнано цивільним позивачем на суму 1156802,075 грн.
Загальний розмір матеріальної шкоди, заявленої ОСОБА_8 у цивільному позові в кримінальному провадженні становить 1156 802,075 гривень.
Судом першої інстанції було встановлено, що дані про кримінальне правопорушення було внесені до ЄРДР 19.08.2016 року № 0001873 за ч. 1 ст. 190 КК України.

Задовольняючи клопотання про арешт грошових коштів, слідчий суддя послався на те, що грошові кошти що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому за договором № SAMDNWFD001 від 30.10.2015 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім*я ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 ), підлягають арешту для забезпечення цивільного позову завленого в межах кримінального провадження.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 2 листопада 2016 року, якою накладено арешт на грошові кошти та постановити нову ухвалу.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді винесена з істотними порушеннями кримінального процесуального закону.

ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_9 в судове засідання не з*явилися, про час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином що згідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України не є перепоною для апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку представника цивільного позивача - ОСОБА_6 , що заперечував проти апеляції, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до матеріалів судової справи (а.с.4) до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001873 від 19.08.2016 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України.

Таким чином відкрите кримінальне провадження.

На підставі вимог ч.1,3 ст.171 КПК України цивільний позивач ОСОБА_8 звернувся з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти (а.с.1-3).

До клопотання (а.с.5-7) додано копію цивільного позову ОСОБА_8 заявленого ним в межах кримінального провадження № 0001873 в якому в якості цивільного відповідача зазначена і ОСОБА_7 .

Таким чином вимоги ч. 2 ст.62 КПК України та наведене вище, спростовує доводи ОСОБА_7 щодо відсутності у неї процесуального статусу цивільного відповідача.

До клопотання ОСОБА_8 додав докази на підтвердження вимог ч.3 ст.171 КПК України яким слідчим суддею надано належну правову оцінку.

Слідчим суддею обгрунтовано накладено арешт на грошові кошти, що перебувають на банківському рахунку в ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 на ім*я ОСОБА_7 саме для забезпечення цивільного позову ОСОБА_8 заявленого в межах кримінального провадження № 0001873 як це регламентовано ст.170 КПК України.

За наведених обставин посилання апелянта на відсутність інших підстав для арешту майна згідно ст.170 КПК України необгрунтоване.

Посилання в апеляції на те, що слідчий суддя розглянув клопотання без участі ОСОБА_7 необгрунтоване, оскільки слідчий суддя правомірно керувався вимогами ч.2 ст.172 КПК України яка надає йому таке право.

Посилання на ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод хоча і заслуговує на увагу, однак не спростовує правомірність застосування вимог ч.2 ст. 172 КПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Апелянтом не враховано, що слідчий суддя розглядав лише клопотання цивільного позивача щодо накладення арешту на грошові кошти і лише з метою забезпечення цивільного позову і не розглядав справу - кримінальне провадження № 0001873 по суті.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у справах даної категорії врегульований саме КПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, дана правова норма розповсюджується в тому числі на суддів всіх судових інстанцій без виключення, а слідчий суддя діяв в межах процесуальних прав визначених ч.2 ст. 172 КПК України.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів, а також розгляд цивільного позову вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та належним чином мотивованою і підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392,404,405,407,418,419,423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 2 листопада 2016 року щодо накладення арешту на грошові кошти, що перебувають на банківському рахунку в ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 на ім*я ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: