В И Р О К
Іменем України
12.12.2016 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ;
при секретарі: - ОСОБА_2 ,
із участю: - прокурора ОСОБА_3 ,
- обвинуваченого ОСОБА_4 ,
- потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000873 від 14.10.2016 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, неодруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
УСТАНОВИВ :
04.10.2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000735 від 15.08.2016 року, що із направленим обвинувальним актом перебуває наразі на розгляді в суді. 01.10.2016 року близько 16 годин 30 хвилин ОСОБА_6 зайшов всередину приміщення "Лото Маркет", що розташоване по вул. Соборній, 1, в м.Жмеринці Вінницької області, де зустрів свого знайомого ОСОБА_5 . Переслідуючи мету на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою ОСОБА_5 попросив у останнього належний тому мобільний телефон "Аssistant AS-4411 Unami" під приводом потреби зателефонувати товаришу. Отримавши мобільний телефон від ОСОБА_5 , який не підозрював злочинних намірів з боку ОСОБА_4 та дозволив йому зателефонувати, ОСОБА_4 вийшов з приміщення " ОСОБА_7 " із мобільним телефоном ОСОБА_5 та надалі розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав останньому матеріального збитку на суму 1599 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, вказавши, що вчинив його за обставин, викладених вище. Пояснила, що у поточному році одного дня після 15 годин він зайшов пограти до приміщення "Лото Маркет" в м.Жмеринка та побачив там свого знайомого ОСОБА_5 . Програвши певну суму грошей попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон, бо хотів позичити гроші у іншої особи. ОСОБА_5 погодився і з його телефоном він вийшов на вулицю, де зателефонував, але йому відмовили у позиці. Після цього він вирішив не повертати ОСОБА_5 отриманий від нього телефон, а заніс його та здав до ломбарду "Благо" в м.Жмеринці, отримавши за це 735 грн., які витратив на власні потреби. Із найменуванням та вартістю мобільного телефону, яким заволодів у потерпілого ОСОБА_5 погодився. Вказав, що це заволодіння мало місце після повідомлення йому про підозру у вчиненні крадіжки. Заявив про добровльне відшкодування ним потерпілому завданих збитків в сумі 1600 грн. У вчиненому розкаявся та просив його суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що після 16 годин дня 01.10.2016 року він зустрів у "Лото Маркет", приміщення якого розташоване по вул. Соборній в м.Жмеринці, свого знайомого ОСОБА_4 . Той попросив у нього мобільний телефон для здійснення дзвінка і він з власної довіри дав йому свій мобільний телефон. ОСОБА_4 з його телефонов вийшов з приміщення і назад не повернувся. Підтвердив, що обвинуваченим ОСОБА_4 йому відшкодовано завдані збитки у повному обсязі і він не має до нього ніяких претензій.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Обвинувачений та потерпілий заявили, що вони правильно розуміють зміст цих обставин; їх позиція є істинною та добровільною.
Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, за наслідком чого не отримано їх заперечень проти вказаного порядку та обсягу дослідження доказів.
При цьому суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, належить до злочинів середньої тяжкості, не є складним та є одноепізодним; обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, якість зібраних під час провадження досудового слідства доказів сумнівів у суду не викликають.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 умисно вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), а тому він повинен нести кримінальній відповідальності за ч.2 ст.190 КК України за кваліфікуючою ознакою вчинення шахрайства повторно.
При призначенні міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винної, обставини, що пом`якшують та що обтяжують відповідальність.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення даного злочину до кримінальної відповідальності не притягувалася (а.к.п.19); за місцем проживання характеризується задовільно (а.к.п.21); на обліку у лікарів психіатрів та наркологів не перебував і не перебуває (а.к.п.22,23).
Ті обставини, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, а також добровільно відшкодував завданий збиток, слід віднести до таких, що пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено, оскільки заявлена стороною обвинувачення обставина щодо повторного вчинення злочину охоплюється диспозицією вказаної частини статті кримінального закону, зокрема, як кваліфікуюча ознака злочину, що не становить підстав її додаткового врахування у якості обставини, яка обтяжує покарання.
З викладених підстав суд для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 , а також попередження вчинення ним нових правопорушень визначає достатнім призначення йому покарання у виді штрафу, визнаючи недоцільним у даному конкретному випадку застосування передбачених санкцією покарань, пов`язаних з ізоляцією обвинуваченого від суспільства, а також за неможливості застосування покарання у виді виправних робіт особі, яка не працює.
Враховуючи, що в ході досудового розслідування щодо обвинуваченогог не застосовувалась міра запобіжного заходу, а під час судового провадження він не допускав порушень обов`язків явки за викликом суду і ніким не заявлено про обрання йому запобіжного заходу, судом не вбачається підстав для вирішення питання його застосування до набрання вироком законної сили.
Про наявність речових доказів суду не повідомлено.
Цивільного позову не заявлено.
Процесуальні витрати на залучення експерта за змістом обвинувального акту відсутні.
Керуючись ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим та призначити йому покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому обчисленні становить 850 гривень.
На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1