15.08.2017
Справа № 642/3240/17
Провадження №1кп/642/552/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 серпня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей - ОСОБА_7 ,

представника органу пробації ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Валки Валківського району Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, навчається у на 2 курсі ХВМТУ, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, пробаченого ч.4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:
Неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив умисний злочин за таких обставин.

Неповнолітній ОСОБА_5 будучи обізнаним, що право на керування транспортними засобами категорії В1, В, СІ, С надається особам, які досягли вісімнадцятирічного віку, з метою ухилення від відповідальності за керування транспортним засобом - автомобілем без посвідчення водія, придбав у невстановленої в ході досудового слідства особи в невстановлений в ході слідства час підроблене посвідчення водія категорії «В» серії НОМЕР_1 , яке в подальшому використовував при керуванні ним транспортного засобу - автомобіля.

Так, 31 січня 2017 року приблизно о 06 годині 00 хвилин ОСОБА_5 керував автомобілем марки Renault Master, де біля будинку № 52 по вулиці Петра Болбочана, у м. Харкові був зупинений екіпажем патрульної поліції № 0409 за порушення Правил дорожнього руху України щодо користування ременями безпеки.

Під час перевірки документів ОСОБА_5 ,діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, спрямованих на використання завідомо підробленого документу, використав завідомо для нього підроблений документ - посвідчення водія серія НОМЕР_1 від 16.12.2016 року для керування транспортним засобом, пред`явив поліцейському УПП у м. Харкові - капралу поліції ОСОБА_9 підроблене посвідчення водія серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому була зазначена недостовірна дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 , тоді як насправді ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто ОСОБА_5 був на той час неповнолітнім і відповідно п. 2.13 Правил дорожнього руху України не мав права керувати транспортним засобом категорії «В». Таким чином ОСОБА_5 використав завідомо для нього підроблене посвідчення водія серія НОМЕР_1 від 16.12.2016 року.

Працівниками патрульної поліції при перевірці даного посвідчення водія по інформаційній базі «НАІС» встановлено, що за обліками інформаційної бази посвідчення водія серія НОМЕР_1 зареєстровано на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та видано 11.01.2017 територіальним сервісним центром 0743 регіонального сервісного центру МВС у Волинській області.

31.01.2017 в період часу з 7 год. 00 хв. по 7 год. 40 хв. слідчим Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області під час огляду місця події за адресою: м. Харків вул. Маршала Маліновського, буд. 1, у ОСОБА_5 , якого було доставлено працівниками поліції до Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області з метою складання адміністративного протоколу за ч. 5 ст. 121 КУпАП, вилучено посвідчення водія серія НОМЕР_1 , в якому згідно висновку техніко-криміналістичної експертизи № 70 від 17.02.2017 зображення бланку і реквізитів посвідчення водія, серійний номер НОМЕР_1 , бланк серії НОМЕР_1 , виданого 16.12.2016 Центром 6342 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нанесені способом струменевого друку. Бланк посвідчення водія, серійний номер НОМЕР_1 , бланк серії НОМЕР_1 , виданий 16.12.2016 Центром 6342 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає зразкам бланків аналогічних документів, виготовлених на Державному підприємстві України по виготовленню цінних паперів «Поліграфічний комбінат «Україна», яке здійснює їх офіційне виготовлення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав у повному обсязі пред`явленого обвинувачення, фактичних обставин не оспорював та пояснив, що вміє керувати автомобілем, однак не досяг 18 років, тому не мав права на керування автомобілем та не мав посвідчення водія. З використанням Інтернету у незнайомої людини він придбав підроблене посвідчення на своє ім`я, де був зазначений його рік народження - 1998, хоч насправді він 2000 року народження. 31 січня 2017 року він керував автомобілем Renault Master, біля будинку № 52 по вулиці Петра Болбочана, у м. Харкові був зупинений патрульними поліцейськими та пред`явив їм вказане підроблене посвідчення водія, однак після перевірки з`ясувалось, що посвідчення йому н належить, та він відразу зізнався у тому,що використав підроблене посвідчення.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються,обмежившись допитом обвинуваченого, його законного представника, вислухавши пояснення представників служби у справах дітей та органу пробації, матері неповнолітнього ОСОБА_11 та дослідивши дані про особу неповнолітнього обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, своїми навмисними протиправними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

ОСОБА_5 на обліку у психіатра та нарколога не перебуває. За місцем проживання характеризується позитивно. Раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Згідно досудової доповіді про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , складеної представником сектору ювенальної пробації м.Харкова Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції 24 липня 2017 року, ОСОБА_5 проживає разом з батьками - ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та бабусею його законним представником. Умови його проживання задовільні. ОСОБА_5 навчається на 2 курсі ДНЗ «Харківське вище професійне механіко-технологічне училище» за спеціальністю «повар-кондитер». Пропусків занять не має, вчиться з задоволенням. Характеризується позитивно.

Має добрі стосунки в родині. Він розуміє, що скоїв правопорушення імпульсивно, не задумуючись про негативні наслідки та власну відповідальність. В скоєному він розкаюється, визнає свою провину. За висновком органу пробації він не становить високої небезпеки для суспільства за умови проведення з ним соціально-виховної роботи, його виправлення можливо без позбавлення або обмеження волі.

У судовому засіданні представник сектору ювенальної пробації ОСОБА_8 підтримала вказаний висновок.

Представник служби у справах дітей ОСОБА_7 зазначила, що компрометуючі матеріали стосовно ОСОБА_5 у служби відсутні. Його може бути передано під нагляд матері.

Законний представник ОСОБА_5 - його бабуся ОСОБА_6 позитивно охарактеризувала онука, пояснила, що він є відповідальним, самостійним, добре ставиться до навчання. Він змалку навчився керувати автомобілем, тому таким чином прискорив можливість керувати автомобілем.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення неповнолітнього ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності з передачею його під нагляд матері - ОСОБА_11 , посилаючись на те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 358 КК України є невеликої тяжкості, ОСОБА_5 повністю визнав вину, щиро покаявся у скоєному,характеризується позитивно, та не потребує покарання, а батьки здатні здійснити виховний вплив на нього.

Мати неповнолітнього - ОСОБА_11 , також просила передати їй сина під нагляд,зазначила, що він є слухняним сином, вона здатна забезпечити його належне виховання та недопущення ним нових правопорушень. У вчиненому він розкаявся, та вона посилила контроль над ним.

Обвинувачений ОСОБА_5 та представник служби у справах дітей ОСОБА_7 підтримали клопотання захисника, прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання.

Суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.п. 2, 16 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2017 №223-66/0/4-17 «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх» здійснюючи судове провадження щодо неповнолітніх, у кожному окремому випадку суд зобов`язаний, зокрема, пам`ятати, що закріплений законом особливий підхід до неповнолітніх зумовлює застосування інших, відмінних від тих, які застосовуються до дорослих, форм реалізації кримінальної відповідальності; дотримуватися принципу найкращих інтересів дитини, закріпленого в ст.3 Конвенції ООН про права дитини, який полягає в тому, що, якщо певна правова норма може по-різному тлумачитися, застосуванню підлягає те тлумачення, яке найкращим чином відповідає інтересам дитини; забезпечувати всебічний захист прав неповнолітніх осіб у кримінальному провадженні та вчинення дій, спрямованих на застосування адекватних заходів впливу, з урахуванням особливостей особи, віку, стану здоров`я, рівня розвитку або зрілості, характеру й ступеня суспільної небезпеки вчиненого діяння.

Перед ухваленням вироку суду необхідно обов`язково розглянути питання щодо наявності підстав для застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру. У разі обвинувачення неповнолітнього у скоєнні вперше кримінального проступку, злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості правильним вбачається застосовувати за наявності визначених законом умов, незважаючи на відсутність відповідного клопотання прокурора, діючи в порядку, передбаченому ч.1 ст.97 КК та ч.3 ст.497 КПК, примусові заходи виховного характеру, звільнивши неповнолітнього від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини, яка, як вважається, порушила кримінальне законодавство, звинувачується або визнається винною в його порушенні, на таке поводження, що сприяє розвиткові у дитини почуття гідності і значущості, зміцнює в ній повагу до прав людини й основних свобод інших та при якому враховуються вік дитини і бажаність сприяння її реінтеграції та виконання нею корисної ролі в суспільстві.

Законодавство передбачає декілька порядків винесення судового рішення щодо неповнолітніх в частині застосування примусових заходів виховного характеру, а саме: винесення судом ухвали на підставі ст. 97 КК України, а саме звільнення від кримінальної відповідальності, у цьому випадку суд виносить ухвалу в якій застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст.105 КК України та в подальшому кримінальне провадження підлягає закриттю; винесення судом ухвали на підставі ст.497 КПК України, а саме без застосування кримінального покарання, у цьому випадку суд виносить ухвалу без врахування норм, передбачених ч. 2 ст. 105 КК України; винесення судом вироку згідно з яким особа визнається винною на підставі ч.1 ст.105 КК України та звільняється від покарання з застосування заходів примусового характеру, передбачених ч. 2 ст. 105 КК України.

Згідно ч.1 ст. 97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст. 105 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст. 358 КК України, класифікується як злочин невеликої тяжкості.

З врахуванням особи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаюється у вчиненому, позитивно характеризується, навчається у училищі, суд приходить до переконання, що його виправлення можливе без застосування покарання, а тому його може бути звільнено від кримінальної відповідальності з застосуванням примусових заходів виховного характеру до досягнення ним повноліття..

Вирішуючи питання який саме примусовий захід виховного характеру, перелік яких визначений ч.2 ст.105 КК України, буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив на обвинуваченого ОСОБА_5 , суд з урахуванням вищенаведених даних про особу неповнолітнього, який навчається на 2 курсі училища, проживає в сім`ї з батьками та бабусею, та інших даних, наявних в матеріалах кримінального провадження з яких в сукупності вбачається, що існують усі необхідні умови для проживання неповнолітнього, морально-психологічний клімат в сім`ї нормальний, вважає за доцільне застосувати до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені п.3 ч.2 ст.105 КК України у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_11 , яка є домогосподаркою, позитивно характеризується, та здатна впливати на неповнолітнього сина, для забезпечення позитивного виховного впливу на нього та постійного контролю за його поведінкою, та підтвердила свою згоду на це в судовому засіданні.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 97, п.3 ч.2 ст. 105 КК України, ст. 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Клопотання захисника ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.4 ст. 358 КК України.

Застосувати відносно ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері - ОСОБА_11 до досягнення ним повноліття.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.4 ст. 358 КК України закрити.

Речовий доказ - підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя - ОСОБА_1