АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2017 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря
судових засідань ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 1000468 від 23.11.2016 року, щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселиця Кельменецького районного суду Чернівецької області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на вирок Кельменецького районного суду Чернівецької області від 28 грудня 2016 року, -
за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 28 грудня 2016 року затверджено угоду про примирення, укладену 21 грудня 2016 року між представником потерпілого ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Єдиний унікальний № 712/2104/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_9
Провадження № 11-кп/794/86/17 Доповідач: ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 185 КК України
ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Вирішено питання пов`язане з речовими доказами.

На вказаний вирок районного суду захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, зі змісту якої вбачається, що остання не заперечуючи кваліфікації дій засудженого, доведеності його вини у вчиненні кримінального правопорушення, просить вирок районного суду в частині конфіскації майна, а саме трактора «МТЗ-50» д.н.з. НОМЕР_1 із причепом скасувати та ухвалити новий вирок, в частині вирішення долі речового доказу, а саме трактора «МТЗ-52» д.н.з. НОМЕР_1 із причепом повернути власнику.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що під час досудового слідства в постанові про визнання речовим доказом трактор, яким було вчинено злочин помилково вказаний, як «МТЗ-50» д.н.з. НОМЕР_1 із причепом. В подальшому було винесено вирок Кельменецького районного суду Чернівецької області, де так само трактор помилково вказано, як «МТЗ-50» д.н.з. НОМЕР_1 із причепом, замість «МТЗ-52» д.н.з. НОМЕР_1 із причепом. Насправді те, що був трактор не «МТЗ-50», а «МТЗ-52» свідчить д.н.з. НОМЕР_1 , який вказано і в постанові про визнання речовим доказом, і в вироку суду, і в самому свідоцтві про реєстрацію машини.
На день скоєння злочину ОСОБА_5 не був власником трактора, який використовувався, як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення. ОСОБА_5 набув право власності на вищезазначений трактор «МТЗ-52» д.н.з. НОМЕР_1 із причепом 10.11.2016 року, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію машини серія НОМЕР_2 . Попередній власник не знав і не міг знати про незаконне використання належного йому трактора, а тому судом не вірно було застосовано ст. 100 КПК України..
Інших апеляційних скарг від учасників судового провадження не надходило.
Як зазначив суд у своєму вироку, ОСОБА_5 в жовтні 2016 року в урочищі «Натрашевське» поблизу села Новоселиця Кельменецького району Чернівецької області, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, таємно викрав шляхом збору сої, скориставшись послугами комбайна, належного ОСОБА_10 , на земельній ділянці, яка перебуває в користуванні ТзОВ агрофірми «Новоселицька», в кількості 2800 кг., вартістю 22400 грн., яку належним йому трактором з причепом «МТЗ-50» д.н.з. НОМЕР_1 перевіз в своє господарство.
Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини зазначені в ній та просили вирок районного суду скасувати, в частині конфіскації майна, міркування прокурора, який просив рішення районного суду, як законне залишити без зміни, а подану апеляційну скаргу, як необґрунтовану - без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Приходячи до такого висновку колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах поданої апеляційної скарги. Беручи до уваги, що в апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 не заперечує правильність кваліфікації та доведеність вини обвинуваченого, то колегія суддів, не наводить доводів на підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Статтею 409 КПК України встановлено, що підставою для скасування або зміни судового рішення апеляційної інстанції, зокрема, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Однією із форм неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність відповідно до ст. 413 КПК України є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

При перевірці судового рішення ухваленого районним судом, колегією суддів не було встановлено наявність неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а тому вважає, що твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про невірне вирішення питання про долю речових доказів, а саме конфіскацію трактора «МТЗ-50» д.н.з. НОМЕР_1 із причепом є безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме з постанови про визнання речовим доказом та прилучення його до кримінального провадження як речовий доказ від 05 грудня 2016 року (т.1, а.к.п.58) трактор марки «МТЗ-50» д.н.з. НОМЕР_1 із причепом, являється знаряддям вчинення злочину, а тому його визнали речовим доказом та передали на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 , а останній підтвердив, що саме на цьому тракторі він перевозив викрадену сою.
Крім того, будучи допитаним в судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що трактор «МТЗ-50» д.н.з. НОМЕР_1 із причепом він купив задовго до часу вчинення ним даного кримінального правопорушення.
Статтею 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 100 КПК України гроші, цінності та інше майно, які належать обвинуваченому і були, підшукані, виготовлені, пристосовані або використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, конфіскуються.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що районним судом вірно було вирішено питання про долю речових доказів, а саме трактору марки «МТЗ-50» д.н.з. НОМЕР_1 із причепом, який було конфісковано, оскільки дане майно, яке належить на праві власності обвинуваченому, було використане, як засіб вчинення кримінального правопорушення, а саме перевіз на вказаному тракторі викрадену сою в своє господарство.
Доводи автора апеляційної скарги про помилково вказану марку конфіскованого трактору «МТЗ-50» д.н.з. НОМЕР_1 , є слушними, оскільки згідно із наявною засвідченою копією свідоцтва про реєстрацію машини (т.2, а.к.п.34) марка трактору є МТЗ-52.
Однак, дана технічна помилка допущена т.в.о. заступника начальника Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області начальника слідчого відділення капітана поліції ОСОБА_11 , яку зазначив районний суд у вироку не є підставою для зміни чи скасування його, оскільки доля речового доказу, а саме трактору марки «МТЗ-52» д.н.з. НОМЕР_1 із причепом була вирішена правильно, а зазначена марка МТЗ-50 є технічною помилкою, яка не впливає на правильність прийнятого рішення.
Крім того, зазначений державний номерний знак НОМЕР_1 , який було вказано і в постанові про визнання речовим доказом і у вироку районного суду і в самому свідоцтві про реєстрацію машини свідчить про один і той самий трактор, марка якого помилково була зазначена, як МТЗ-50.
За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги апелянта, а тому її слід залишити без задоволення, а вирок районного суду без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 394, 404, 405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Кельменецького районного суду Чернівецької області від 28 грудня 2016 року, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000468 від 23.11.2016 року, щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3