СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/780/17
Номер провадження 1-кс/547/121/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 рокусмт. Семенівка

Слідчий суддя Семенівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області, клопотання заступника начальника СВ Семенівського відділення поліції ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Вільне, Семенівського району, Полтавської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , освіта неповна середня, не працює, раніше судимий, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, кримінальне провадження № 0000229,
ВСТАНОВИВ:
18.07.2017 заступник начальника СВ Семенівського відділення поліції ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Семенівського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Семенівського районного суду Полтавської області із зазначеним клопотанням про застосування запобіжного заходу домашнього арешту строком 2 місяці щодо підозрюваного ОСОБА_4 з покладенням на нього окремих обов`язків. Передбачених ст. 194 КПК України.
Клопотання мотивовано пред`явленням 05.07.2017 ОСОБА_4 підозри у вчиненні:
- злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за таких обставин: 27.06.2017 близько 11:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у робочий час у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_6 розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи на підставі раптово виниклого умислу направленого на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дії та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав вазу для квітів, виготовлену з латуні з діаметром дна 14 см, висотою 68 см, після чого разом з нею з місця вчинення правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Згідно висновка експерта від 04.07.2017, ринкова вартість вази для квітів, виготовлена з латуні з діаметром дна 14 см, висотою 68 см, складає 380 грн;
- злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за таких обставин: 27.06.2017 близько 15:30 год., ОСОБА_4 перебуваючи поряд з багатоквартирним будинком, розташованим по АДРЕСА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, побачив поряд з будинком моторолер марки «SUZUKI Lets II», який належить ОСОБА_7 , діючи на підставі раптово виниклого умислу, направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дії та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно, заволодів вказаним моторолером, після чого разом з ним з місця вчинення правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Згідно висновка експерта № 76 від 30.06.2017 року, ринкова вартість моторолера «SUZUKI Lets II» без реєстраційного номера складає 7431,73 грн.
Підозра ОСОБА_4 у вчиненні злочинів підтверджується зібраними доказами:
показами потерпілого ОСОБА_7 від 29.06.2017;
протоколом огляду транспортного засобу моторолера «SUZUKI Lets II» від 27.06.2017;
протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 30.06.2017;
протоколом проведення впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_8 від 30.06.2017;
протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 30.06.2017;
протоколом проведення впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_9 від 30.06.2017;
висновком автотоварознавчої експертизи від 30.06.2017;
протоколом огляду місця події від 01.07.2017;
протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 04.07.2017;
висновком товарознавчої експертизи від 04.07.2017;
показами підозрюваного ОСОБА_4 від 30.06.2016 та 05.07.2017 згідно яких свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю;
протоколами проведення слідчих експериментів за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 05.07.2017.
Підставами для обрання запобіжного заходу вказано на наявність таких ризиків як: схильність до вчинення злочинів, оскільки раніше засуджувався до реальної міри покарання за злочини проти власності; вчинення злочинів під час іспитового строку; пред`явлення підозри у вчиненні злочину середньої тяжкості і тяжкого злочину, а тому виникають обґрунтовані підстави вважати, що останній може продовжувати свою злочинну діяльність, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, а більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав повністю, наголосив, що підозрюваний в один день послідовно вчинив два корисливих злочини, злочини вчинено під час іспитового строку, йому загрожує реальна міра покарання.
Підозрюваний погодився з клопотанням щодо запобіжного заходу. Пояснив, що заробляє на життя окремими підробітками, проживає у цивільному шлюбі з В.В.Граур, вони мають двох дітей.
Вирішуючи питання щодо вказаного клопотання слідчий суддя встановив таке.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (ч. 5 ст. 132 КПК України).
З клопотання та доданих до нього документів вбачається, що ОСОБА_4 належним чином пред`явлено підозру у вчиненні двох зазначених діянь, які мають ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України. Під час допиту як підозрюваного він давав визнавальні свідчення, на нього вказали свідки, потерпілі, ним відтворено механізм своїх діянь тощо.
Підозрюваний є здоровим, на обліку у лікарів нарколога або психіатра не перебуває.
Підозрюваний раніше притягався до кримінальної відповідальності неодноразово: 1) 27.01.2005 Семенівським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 121, 69 КК України до 6 років позбавлення волі. Звільнений 29.06.2007 з Кременчуцької ВК за постановою Автозаводського РС м. Кременчук від 21.06.2007 на підставі ст. 107 КК України умовно-достроково з невідбутим строком покарання на 2 роки 9 місяців 28 днів. 2) 24.02.2009 Семенівським районним судом Полтавської області за ч.1 ст. 122 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, відповідно до ст.71 КК України приєднано 1 рік 6 місяців позбавлення волі до покарання за вироком Семенівського районного суду від 27.01.2005 за ч.2 ст. 121, 69 КК України 6 років позбавлення волі, а також до покарання за постановою Автозаводського районного суду м. Кременчук від 21.06.2007 ст. 107 КК України про умовно-дострокове звільнення з невідбутою часткою 2 роки 9 місяців 28 днів, остаточно рахувати засудженим до 3 років позбавлення волі, строк рахувати з 24.02.2009. Звільнений по відбуттю строку покарання 24.02.2012 з Кременчуцької виправної колонії. 3) 04.02.2013 Великобагачанським районним судом за ч.1 ст. 185 КК України до 6 місяців виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням в доход держави 10 % від суми його заробітку. 4) 09.07.2013 Семенівським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.389 КК України до арешту строком на 1 місяць, на підставі ст. 71 КК України приєднано до покарання за вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 04.02.2013 за ст.185 ч.1 КК України і остаточно вважати покараним до 1 місяця 15 днів арешту починаючи з 09.07.2013. Звільнений 23.08.2013 з Полтавського СІЗО (№23) по відбуттю строку покарання. 5) 29.05.2014 Семенівським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до арешту строком на 3 місяці починаючи з 29.05.2014 року. Звільнений 29.08.2014 з Кременчуцької виправної колонії № 69 по відбуттю строку покарання. 6) 04.12.2014 Семенівським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік. 7) 21.12.2016 Семенівським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.289, ч.1 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки.
За змістом ст. 131 КПК України запобіжні заходи є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Частиною третьою статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 «обгрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. І такі докази мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
У відповідності до ч. 4 ст. 176, ст. 177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 цього Кодексу.
Зі змісту ст. 178 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Вирішуючи питання обґрунтованості обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного слідчий суддя зазначає, що відповідно до приписів ст.ст. 132, 177, 178, 193, 194 КПК України з матеріалів клопотання вбачається, слідчим і прокурором доведено існування обґрунтованої підозри про вчинення підозрюваним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України; потреби досудового розслідування щодо забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків виправдовують відповідний ступінь втручання у його права і свободи; у підозрюваного є процесуальний обов`язок брати участь у досудовому розслідуванні; тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у цьому кримінальному провадженні, може обумовити його переховування від органів досудового розслідування, суду; у підозрюваного є міцні соціальні зв`язки у с. Бурімка, де від проживає з цивільною дружиною і неповнолітніми дітьми; негативна характеристика підозрюваного відсутня, він раніше судимий, забезпечує себе доходом окремими підробітками.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.
Санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.
З урахуванням положень ст.ст. 132, 176-178, 181, 193, 196 КПК України, сукупності зазначених обставин кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню шляхом застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту на строк 2 місяці з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 181, 193, 194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити повністю.
Застосувати стосовно ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Вільне, Семенівського району, Полтавської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , освіта неповна середня, не працює, раніше судимий, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк два місяці, заборонивши ОСОБА_4 по 19 вересня 2017 року (включно) відлучатися з місця проживання та залишати домогосподарство, враховуючи житло та господарські споруди з присадибною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 у період часу із 20:00 год. по 06:00 год.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 строком по 19 вересня 2017 року (включно) обов`язок прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом (вимогою), залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не відвідувати розважальні заклади /кафе, бари, ресторани тощо; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі наявності); носити електронний засіб контролю (у разі його встановлення).
Роз`яснити ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Контроль за виконанням ухвали здійснює прокурор старший прокурор групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя ОСОБА_1