Справа № 755/2442/16-к
В И Р О К
іменем України
"16" лютого 2016 р. Дніпровський районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0018709 від 09.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Миколаїв, Миколаївської області, українець, громадянин України, неодружений, з неповною загальною середньою освітою, непрацюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , наділеного статусом особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції до АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою АДРЕСА_3 , раніше не судимий, в скоєнні злочину, передбаченого чч. 1 ст. 185 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що 09.12.2015 року приблизно о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 перебував у вагоні трамваю №28, що рухався від вул. Миропільської до станції метро «Лісова», де помітив в сумці у неповнолітньої ОСОБА_5 мобільний телефон «Lenovo S920», та у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону, що належить ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, впевнившись, що за його діями потерпіла та ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, умисно, таємно, непомітно для ОСОБА_5 привідкрив жіночу сумку, що була в руках у останньої та дістав звідти мобільний телефон «Lenovo S920», вартістю 7000 гривень, зі стартовим пакетом «Лайф», вартістю 15 гривень без залишку коштів на рахунку, а також стартовим пакетом «МТС», вартістю 15 гривень без залишку коштів на рахунку, картою пам`яті, об`ємом 4 Гб, вартістю 300 гривень, тим самим вчинив його таємне викрадення.

Маючи намір зникнути з місця скоєння злочину, скориставшись тим, що трамвай знаходився на зупинці «станція метро Чернігівська», ОСОБА_3 вийшов з вагону трамваю, при цьому заховав викрадений ним мобільний телефон, що належить

ОСОБА_5 до кишені власного одягу.

В подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, завдавши своїми умисними діями ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 7330 гривень.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся в скоєному. Крім повного визнання своєї вини у вчинені злочину, ОСОБА_3 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_3 роз`яснено.

Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.

Таким чином, доказова база повно і об`єктивно розкриває фактичні обставини таємно викрадення чужого майна (крадіжка), а умисні дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ст. 185 ч.1 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є його щире каяття.

Обставиною, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає, що його виправлення можливо без ізоляції від суспільства і до підсудного можливо застосувати стягнення у виді штрафу.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст..100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_3 в скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді особистого забов`язання залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Речові докази мобільний телефон «Леново» та карта пам`яті, залишити в користуванні ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

С у д д я :