АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/431/17 Справа № 195/1309/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
19 січня 2017 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 , ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000544 від 03 вересня 2016 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, та ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України за апеляційною скаргою прокурора Томаківського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь в суді першої інстанції ОСОБА_5 , на вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання:

-за ч.2 ст.185 КК у виді 4 років позбавлення волі;

-за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Керуючись ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_3 міру покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України частково приєднано ОСОБА_3 міру покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 02.10.2014 року у виді 3 місяців позбавлення волі та визначено йому остаточну міру покарання у виді 4 років та 3 місяців позбавлення волі з відбування її в кримінально-виправному закладі.

Зазначеним вироком ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено засудженого від відбування покарання, призначено іспитовий строк 2 роки, та покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено долю речових доказів.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Українська залізниця» відшкодування матеріальної шкоди у розмір 97 078 грн. 50 коп., за пошкоджене та викрадене майно.

Не погодившись з винесеним рішенням, прокурор звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, апеляційна скарга подана до суду з дотриманням встановленого порядку та строку, передбаченого ст. 395 КПК України, однак не відповідає вимогам ст. 396 КПК України.

Як вбачається з апеляційної скарги, прокурор, не оскаржуючи фактичні обставини кримінального провадження, просить змінити оскаржуваний вирок у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вказує на необхідність зазначення в мотивувальній частині вироку про наявність у ОСОБА_4 обставини, яка обтяжує покарання у виді рецидиву злочинів. Також, зазначити про наявність у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обставини, яка пом`якшує покарання у виді щирого каяття.

Відповідно до ст. 421 КПК України обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого.

Таким чином, прокурором ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, що тягне скасування вироку, а не його зміну.

Вищевикладене вказує на невідповідність апеляційної скарги вимогам п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційна скарга на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подана без додержання вимог, передбачених статтею 396 КПК України, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху і встановлює достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу. Копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу.

Беручи до уваги викладені обставини, апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без руху із наданням апелянту строку для усунення вищезазначених недоліків апеляційної скарги, який складає 5 днів з дня отримання зазначеної ухвали.

Керуючись ст.ст. 398, 399 КПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Томаківського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь в суді першої інстанції ОСОБА_5 , на вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2016 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, та ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, залишити без руху і встановити апелянту 5-денний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Копію цієї ухвали невідкладно направити особі, яка подала апеляційну скаргу.

Суддя ОСОБА_2