Справа № 381/712/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/767/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 06.07.2017

УХВАЛА
Іменем України
06 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

з участю:

прокурора ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Фастівської місцевої прокуратури на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2016 року, яким
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солдатське, Сакського району АР Крим, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 07.10.2005 р. вироком Фастівського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 2 ст. 71 КК України на 5 років позбавлення волі,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців та покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.
Ухвалою вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 травня 2017 року ухвалу Апеляційного суду Київської області від 04 серпня 2016 року щодо ОСОБА_10 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_10 визнаний винним та засуджений за те, що в кінці жовтня 2015 року, проїжджаючи крізь посадку, яка знаходиться у Фастівському районі між селами Фастівець та Гвардієць, помітивши дикоростучі рослини коноплі, зірвав їх та привіз до будинку за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав на горищі сараю для власного вживання без мети збуту. Під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 було виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору, а саме особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонено канабіс, загальною масою у висушеному стані 2 278,4 г.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи правильності кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його вини просить вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2016 року, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 3-х років позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишити без зміни.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції не враховано в повній мірі обставини, які обтяжують покарання, а саме рецидив злочину.
Крім того, прокурор вказав, що суд першої інстанції у вироку, мотивуючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_10 серед інших обставин урахував те, що в нього на утриманні перебуває мати інвалід 3 групи, ОСОБА_12 та неповнолітня ОСОБА_13 . Проте, вказані висновки суду викладені у вироку є помилковими, оскільки відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_13 її батьком є ОСОБА_14 . Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Фастівської ради, неповнолітня ОСОБА_13 разом з обвинуваченим не проживає, тобто жодного відношення до її утримання обвинувачений не має. Також судом не надано оцінку тому, яким чином непрацююча особа, яка вживає наркотичні засоби з 2006 року та зберігає у своєму домоволодінні особливо небезпечний наркотичний засіб, може утримувати інваліда 3 групи та дитину у віці трьох років.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, котрий апеляційну скаргу підтримав та просив її задоволити, обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_11 , котрі апеляційну скаргу не підтримали та просили вирок суду залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Винність ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено доведена доказами зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні і не оспорюється в апеляційній скарзі.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого то вони є безпідставними.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Згідно із ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 із застосуванням ст. 75 КК України, суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, котрий позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні матір 1962 року народження, котра є інвалідом 3 групи та неповнолітню дитину ОСОБА_13 , обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 визнання вини, щире каяття та надання правдивих показів щодо вчиненого злочину, а також обґрунтовано визнав обставину, що обтяжує покарання останнього рецидив злочину.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 травня 2017 року ухвалу апеляційного суду Київської області від 04 серпня 2016 року, якою вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2016 року стосовно ОСОБА_10 залишено без зміни, скасовано через м`якість призначеного покарання.

Проте, колегія суддів врахувавши ті обставини, що з часу ухвалення вироку пройшло більше року і за цей період будь-яких зауважень до ОСОБА_10 зі сторони органу з питань пробації немає, ОСОБА_10 працевлаштувався і з місця роботи характеризується позитивно, проживає разом з дружиною, котра є вагітною та малолітньою донькою, ІНФОРМАЦІЯ_2 , щиро кається у вчиненому та просить не позбавляти його волі, оскільки він є єдиним годувальником у сім`ї.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_10 можливе без ізоляції від суспільства, а тому обране судом першої інстанції покарання є достатнім для його виправлення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2016 року, стосовно ОСОБА_10 без зміни.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ: