Дата документу Справа № 334/4975/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/78/16 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний №334/4975/15-к
Категорія: ст. 125 ч. 1 КК України Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру за № 0002406, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, неодруженого, з середньою освітою, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:
Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 350 грн. в дохід держави.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Згідно з вироком, 24.05.2015 року о 21 годині ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку № 44 по бул. Вінтера в м. Запоріжжі, під час сварки з раніше незнайомою ОСОБА_9 , завдав їй два удари палицею по нозі, спричинивши тілесне ушкодження синець в області правої гомілки, яке згідно з висновком судово-медичної експертизи кваліфіковано як легке тілесне ушкодження.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.08.2015 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного обвинуваченому покарання скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості; ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України покарання у виді 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Апелянт зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 53 КК України, розмір штрафу визначається у неоподаткованих мінімумах доходів громадян, а не в грошовому еквіваленті, санкцією ч. 1 ст. 125 КК України передбачено покарання, у тому числі у виді штрафу до 50 неоподаткованих мінімумів громадян, тобто, мінімальний розмір штрафу становить 510 грн., проте, суд призначив ОСОБА_7 м`яке покарання у виді у виді штрафу в розмірі 350 грн., чим порушив вимоги закону України про кримінальну відповідальність.

Крім того прокурор зазначив, що в Єдиному реєстрі досудових рішень відсутні рішення, з яких би вбачалось, що вказане порушення відбулось судом внаслідок описки, яка усунена.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги, в судових дебатах: прокурора та обвинуваченого, у тому числі й в останньому слові, які підтримали скаргу прокурора, обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить наступного висновку.
ВинуватістьОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах, вказаних у вироку суду першої інстанції, підтверджується показаннями самого обвинуваченого в судовому засіданні, де він повністю визнавав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а тому, враховуючи позицію обвинуваченого та відсутність заперечень з боку інших учасників судового провадження, місцевий суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не заперечувалися, у тому числі і обвинуваченим.
Судом першої інстанції дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України.

Доводи прокурора про те, що місцевий суд неправильно призначив обвинуваченому покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, є обґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, санкцією ч. 1 ст. 125 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 53 КК України, розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Враховуючи вищевказані вимоги закону, колегія суддів доходить висновку про те, що покарання у виді штрафу за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не може бути менше тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 510 грн., а тому суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді штрафу у розмірі 350 грн., допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за вчинення цього злочину, колегія суддів відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винуватим, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, а також думку потерпілої, яка на суворому покаранні не наполягала.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів

засудила :
апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 в частині призначеного покарання, скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

В решті вирок місцевого суду залишити без змін.

Вирок Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу його проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4