Справа № 183/6596/16
№ 1-кп/183/1007/16
В И Р О К
іменем України
28 грудня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000183 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гомель Республіка Білорусь, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, який проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , призваний під час часткової мобілізації у військовому званні «сержант» 11 березня 2014 року наказом № 52 (по стройовій частині) командира військової частини зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 та призначений на посаду головного сержанта 6 парашутно-десантної роти 2 парашутно десантного батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно до ст.ст. 9,11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18 липня 2014 року № 150 сержанту ОСОБА_4 надано відпустку з 18 липня 2014 року до 22 липня 2014 року.
У зв`язку з викладеним сержант ОСОБА_4 повинен був з`явитися у військову частину польова пошта НОМЕР_1 23 липня 2014 року.
Однак, 23 липня 2014 року сержант ОСОБА_4 , діючи всупереч наведених вище вимог Статуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, діючи з метою тимчасово ухилитися від військової служби, не з`явився вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.
16 листопада 2016 року сержант ОСОБА_4 , прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону та заявив про себе.
Таким чином, сержант ОСОБА_4 у період з 23 липня 2014 року незаконно перебував за межами військової частини польова пошта НОМЕР_1 без поважних причин до 16 листопада 2016 року.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю їх підтверджує. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, з`явлення із зізнанням.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.
Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, враховуючи те, що ОСОБА_4 вину визнав повністю, за місцем служби характеризується задовільно, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, приймав участь в проведенні антитерористичної операції на сході країни, має статус учасника бойових дій, дає суду підстави для призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком 1 рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1