УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.12.2016 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3
володільця майна ОСОБА_5
Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт наавтомобіль марки "МАЗ-5549", державний номерний знак НОМЕР_1 , та причіп "ГКБ 819", державний номерний знак НОМЕР_2 .
В клопотанні зазначено, що 21.10.2016 р. близько 21 год. 30 хв. неподалік автодороги «Київ-Чоп», а саме 1 км. від неї на дорозі між с. Вереси та хутором Затишшя Житомирського району Житомирської області працівниками патрульної поліції зупинено автомобіль марки «МАЗ-5549», державний номерний знак, НОМЕР_1 , з бортовим причепом «ГКБ 819», державний номерний знак, НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , де виявлено лісопродукцію (дрова) дерев породи вільха загальним об`ємом 9 м 3 та дуб загальним об`ємом 9 м3. На момент огляду транспортного засобу документи про походження та перевезення вказаної лісопродукції у водія були відсутні.
Автомобіль марки «МАЗ-5549», державний номерний знак НОМЕР_1 , з бортовим причепом «ГКБ 819», державний номерний знак НОМЕР_2 , та лісопродукцію (дрова) дерев породи вільха загальним об`ємом 9 м3 та дуб загальним об`ємом 9 м3 вилучено працівниками поліції та поміщено для зберігання на територію Відділення забезпечення автотранспортом ГУНП в Житомирській області.
В обгунтування клопотання слідчий вказує, що вилучені транспортні засоби є знаряддям вчинення злочину, речовими доказами у кримінальному провадженні, а відтак відповідно до положень ст. 98, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України з метою забезпечення речових доказів просить накласти арешт на вказані вище автомобіль та причіп.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому. Пояснив, що в ході досудового розслідування існує необхідність у збереженні речових доказів та у проведенні із залученням вказаних транспортних засобів певних слідчих дій. Невжиття заходів забезпечення кримінального провадження може призвести до неможливості подальшого проведення слідчих дій у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні ОСОБА_5 , який керував транспортними засобами, просив відмовити в задоволенні клопотання. Пояснив, що автомобіль та причіп перебувають в його володінні та користуванні згідно нотаріально-посвідченої довіреності.
Адвокат ОСОБА_4 заперечував проти накладення арешту на вилучене майно. Зазначив, що досудове розслідування по кримінальному провадженню за ч. 1 ст. 185 КК України проводиться незаконно, а тому по такому кримінальному провадженню заходи його забезпечення, в тому числі і арешт на майно, не можуть бути застосовані. Зазначив, що слідчий несвоєчасно звернувся з клопотанням про накладення арешту на транспортні засоби, що є підставою для відмови в задоволенні клопотання.
Заслухавши думку прокурора, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оглянувши кримінальне провадження, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Зі змісту протоколу огляду місця події від 21.10.2016 року вбачається, що на автомобілі марки «МАЗ-5549», державний номерний знак, НОМЕР_1 , з бортовим причепом «ГКБ 819», державний номерний знак, НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , було виявлено лісопродукцію (дрова) дерев породи вільха загальним об`ємом 9 м 3 та дуб загальним об`ємом 9 м3. Дозвіл на огляд автомобіля було надано ОСОБА_5 добровільно (а.с.7-8).
Автомобіль марки «МАЗ-5549», державний номерний знак НОМЕР_1 , з бортовим причепом «ГКБ 819», державний номерний знак НОМЕР_2 , та лісопродукцію (дрова) дерев породи вільха загальним об`ємом 9 м3 та дуб загальним об`ємом 9 м3 вилучено працівниками поліції та поміщено для зберігання на територію Відділення забезпечення автотранспортом ГУНП в Житомирській області.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 24.10.2016 року слідчий вперше звернувся з клопотанням про арешт автомобілів, яке відповідно до ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 24.10.2016 року, в порядку ст. 172 КПК України, було повернуто для усунення недоліків.
Доводи адвоката про те, що слідчий звернувся з клопотанням з пропуском встановленого КПК України строку є безпідставними, оскільки транспортний засіб було вилучено 21.10.2016 року (п`ятниця), а клопотання про арешт майна подано слідчим до суду у перший робочий день після вихідних - 24.10.2016 року.
В подальшому після усунення недоліків, вказаних в ухвалі слідчого судді від 24.10.2016 року, слідчий повторно подав клопотання на протязі 72 год. з часу отримання копії ухвали про усунення недоліків.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Зі змісту ч. 2 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частина 3 статті 170 КПК України визначає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частина 11 статті 170 КПК України визначає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З урахуванням викладеного вище, слідчий суддя приходить до висновку, що транспортні засоби, арешт на які просить накласти слідчий, можуть бути знаряддям вчинення злочину, речовими доказами у кримінальному провадженні, тобто підтверджені підстави, передбачені ст.ст. 170, 171 КПК України, для задоволення клопотання.
Разом з тим, щодо способу застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, слідчий суддя зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно вимог ч. 4 ст. 173 КПК України у разі застосування заходу забезпечення у вигляді арешту слідчий суддя повинен застосовати найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Зі змісту п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України вбачається, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
З огляду на те, що автомобіль марки "МАЗ-5549", та причіп "ГКБ 819" знаходяться на відкритому майданчику на території Відділення забезпечення автотранспортом ГУНП в Житомирській області, що може призвести до їх псування та заподіяння власнику матеріальної шкоди, беручи до уваги, що безпосередньо транспортні засоби не містять на собі слідів злочину, з їх використанням на даний час не проводяться жодні слідчі дії, виходячи із засад розумності та справедливості, необхідності застосування найменш обтяжливого способу арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе передати транспортний засіб автомобіль марки "МАЗ-5549", та причіп "ГКБ 819" на відповідальне зберігання володільцю ОСОБА_5 , при цьому заборонивши відчуження та розпорядження транспортними засобами.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання про арешт задоволити частково.
Накласти арешт на автомобіль марки "МАЗ-5549", державний номерний знак НОМЕР_1 , та причіп "ГКБ 819", державний номерний знак НОМЕР_2 , заборонивши власникам та іншим володільцям вказаних транспортних засобів їх відчужувати та розпоряджатися ними.
Зобов`язати відповідальних працівників за місцем зберігання вказаних транспортних засобів безоплатно повернути ОСОБА_5 аавтомобіль марки "МАЗ-5549", державний номерний знак НОМЕР_1 , та причіп "ГКБ 819", державний номерний знак НОМЕР_2 .
Зобов`язати ОСОБА_5 надавати безперешкодний доступ до автомобіля марки "МАЗ-5549", державний номерний знак НОМЕР_1 , та причіпа "ГКБ 819", державний номерний знак НОМЕР_2 , у разі необхідності проведення з використанням вказаного транспортного засобу будь-яких процесуальних, слідчих дій під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.
Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1